Справа № 533/421/26
Провадження № 3/533/140/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2026 року селище Козельщина

Суддя Козельщинського районного суду Полтавської області Козир В.П., розглянувши матеріали,, які надійшли від сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
-  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження: с. Прогрес Краснокутського району Харківської області; громадянка України; місце проживання: АДРЕСА_1 ; має на утриманні малолітню дитину 2020 року народження; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; до адміністративної відповідальності притягувалася: за ч. 2 ст. 184 КУпАП постановою Козельщинського районного суду Полтавської області від 29.07.2025 по справі № 533/596/25, за ч. 4 ст. 184 КУпАП постановою Козельщинського районного суду Полтавської області від 10.10.2025 по справі № 533/816/25,
- за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 як особа, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за порушення, передбачене частиною другою ст. 184 КУпАП, ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 28 квітня 2026 року о 16 годині 30 хвилин перебував без нагляду дорослих та впав, вдарившись головою, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення(а.с.18). Про причини неявки у судове засідання суд не повідомила, будь-яких заяв, клопотань чи заперечень відносно протоколу – не надала. У протоколі про адміністративне правопорушення у відповідній графі протоколу міститься пояснення ОСОБА_1 такого змісту «згодна».

З положень ч. 2 ст. 268 КУпАП вбачається, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи за ч. 2 ст. 184 КУпАП не є обов`язковою.

Відтак, суддя відповідно до вимог ст. 268 КУпАП уважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст. 245 КУпАП, та розгляду справи у межах строків, які передбачені ст. 38 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя установила таке.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини... Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно зі ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У відповідності до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно зі ч. 1, 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Частиною першою статті 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей – у виді попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною другою ст. 184 КУпАП передбачено, що ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, полягає в повторному ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей, незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей являє собою бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.

Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з не забезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання, умов проживання неповнолітніх дітей.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, суду надано такі докази:
- протокол про адміністративне правопорушення від 29.04.2026 серії ВАД № 993929, з яким погодилася ОСОБА_3 , про що свідчать її пояснення у відповідній графі протоколу такого змісту «згодна» (а.с.3);
- електронний рапорт від 28.04.2026, відповідно до якого 28 квітня 2026 року о 16 годині 30 хвилин надійшло повідомлення зі служби 102, про те що за адресою: АДРЕСА_2 – швидка медична допомога передає, що щойно дитина 5 років впала з висоти 2,5 метрів. Дитина перебуває у свідомості (а.с.4);
- заяву ОСОБА_4 від 28.04.2026, в якій він просив розгляд звернення по факту про травмування дитини припинити, оскільки його син ОСОБА_5 упав сам, тому претензії відсутні. Дитину ніхто не штовхав (а.с. 5);
- письмові пояснення ОСОБА_6 від 28 квітня 2026 року, відповідно до яких вона проживає на одній вулиці з ОСОБА_1 28 квітня 2026 року близько 16 години 00 хвилин прийшли діти ОСОБА_1 та інші діти, які проживають на вулиці. З дітьми був хлопчик ОСОБА_5 – 5 років. Коли вони гралися, то за ними ніхто не наглядав. Діти гралися на даху приміщень і сараю, лазили там і потім почали стрибати з даху на землю. Як сказали діти, ОСОБА_5 впав сам з висоти близько 2,5 метрів. Потім приїхали працівники швидкої допомоги та забрали його до лікарні (а.с. 6);
- письмові пояснення ОСОБА_1 від 29 квітня 2026 року, відповідно до яких вона проживає з п`ятьма дітьми, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . ОСОБА_1 знаходилася за місцем свого проживання і близько 16 години 00 хвилин до неї прийшла сусідка та повідомила, що її малолітній син ОСОБА_2 гуляв по сусідству та плигав з горища, внаслідок чого отримав травму. Після цього було викликано екстрену медичну допомогу, якою було оглянуто її сина, доставлено до Кременчуцької третьої лікарні. Лікар оглянув сина ОСОБА_1 та повідомив, що тілесних ушкоджень не виявлено і життю та здоров`ю дитини нічого не загрожує. У її сина діагностовано лише забій лівого вуха. Медичну довідку не видали через відсутність тілесних ушкоджень у дитини (а.с.7);
- письмові пояснення ОСОБА_10 від 28.04.2026, відповідно до яких близько 16 години 30 хвилин надійшло повідомлення про отримання травми дитиною при падінні з висоти у АДРЕСА_2 . У ході виїзду на місце події було оглянуто дитину ОСОБА_2 – 5 років. Було зафіксовано закриту черепно-мозкову травму та струс головного мозку та було прийнято рішення доставляти дитину до лікарні (а.с. 8);
- копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 , відповідно до якого ОСОБА_1 є його матір`ю (а.с. 9);
- копію постанови Козельщинського районного суду Полтавської області від 10.10.2025 по справі №5 33/816/25, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винуватою у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст.184 КУпАП, та застосовано відносно неї штраф (а.с.11-12);
- копію постанови Козельщинського районного суду Полтавської області від 29.07.2025 по справі № 533/596/25, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винуватою у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.184 КУпАП, та застосовано відносно неї штраф (а.с. 13-14).

Будь-яких заперечень чи письмових пояснень ОСОБА_1 судді не надала, свою версію подій не повідомила. 

Отже, суддя уважає, що в діях громадянки ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, оскільки остання протягом року після накладення на неї адміністративного стягнення за ст. 184 КУпАП ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя малолітньої дитини. Неналежне забезпечення необхідних умов життя малолітньої дитини полягало у залишенні малолітнього сина без нагляду, що призвело до травмування дитини та могло призвести до трагічних наслідків.

З огляду на характер вчиненого правопорушення; відомості про особу, що притягується до адміністративної відповідальності; визнання нею своєї вини, суддя, ураховуючи завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення (ст. 1 КУпАП) та загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення (ст. 33 КУпАП), уважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді мінімального розміру штрафу, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 184 КУпАП, - сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день винесення постанови становить 665 гривень 60 коп.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з неї слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 40-1, ч. 2 ст. 184, ст. 276-280, 283-285, 287-289 КУпАП, суддя 

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати відносно неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави, що становить 1700,00 гривень.

Стягнути зі ОСОБА_1 судовий збір в сумі 665 гривень 60 коп.

Реквізити сплати штрафу: 

- стягувач - Головне управління Національної поліції в Полтавській області; місцезнаходження: вул. Матвійчука Юліана, 83, м. Полтава, 36039; ідентифікаційний код 40108630;
- отримувач ГУК у Полт.обл/тг смт Козельщ/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, номер рахунку (IBAN) UА528999980313040106000016614, код класифікації доходів бюджету 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції».

Реквізити сплати судового збору: 

- стягувач – Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: вулиця Липська, 18/5, місто Київ, Київська область, 01601; ідентифікаційний код 26255795;
- отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, номер рахунку (IBAN) UА908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір». 

Строк пред`явлення постанови до виконання: протягом трьох місяців з дня винесення постанови, а при оскарженні - постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити особі, що штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду. У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф підлягатиме стягненню у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.П. Козир