Справа 524/2736/26
Провадження № 2/524/3176/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 року м. Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі головуючого судді Колеснікової О.М.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами»,
третя особа1 – приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович,
третя особа2 – Горлівський відділ державної виконавчої служби у Горлівському районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні Автозаводського районного суду м. Кременчука цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Горлівський відділ державної виконавчої служби у Горлівському районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, 
встановив:
18.03.2026 до Автозаводського районного суду м. Кременчука надійшла позовна заява ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Горлівський відділ державної виконавчої служби у Горлівському районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якій він просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса вчинений 24.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., зареєстрований в реєстрі за №4971, про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в розмірі 39832,08 грн.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що заборгованість за виконавчим написом не є безспірною, вимоги про погашення заборгованості вона не отримувала, заборгованість за кредитним договором відсутня, виконавчий напис вчинено з порушенням Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5. 
Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25.03.2026 відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 
Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні суду не подавалися.
На підставі ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без проведення судового засідання.
30.04.2026 від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. надійшов лист, в якому він вказав, що ним з 31.01.2020 було припинено нотаріальну діяльність, а документи діловодства та архіву приватного нотаріуса передано до Київського державного нотаріального архіву. У задоволенні позову просив відмовити.
Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.
За ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи позивача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 24.01.2020 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М., вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 4971 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами», якому ТОВ «ФК «ЄАПБ» відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення прав вимоги №20/01/20-1/1 від 20.01.2020, якому в свою чергу ПАТ «Дельта Банк» на підставі Договору відступлення прав вимоги №195/К від 09.02.2018 відступлено право вимоги за Кредитним договором №005-04431-151213 від 15.12.2013, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем, заборгованості у розмірі 39832,08 грн
26.05.2025 постановою головного державного виконавця Горлівського ВДВС у Горлівському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Макарової Ю.О. відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса (ВП №78186108).
29.05.2025 постановою головного державного виконавця Горлівського ВДВС у Горлівському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Макарової Ю.О. накладено арешт на кошти боржника.
Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Як передбачено в п. п. 3.1., 3.2. Глави 16 Розділу ІІ "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, в редакції на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.
Відповідно до п. 2 "Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 в редакції на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Розділ "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" "Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 в подальшому було виключено на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 480 від 19.04.2022.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі №826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в тому числі в частині, доповнення Переліку новим розділом "2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями".
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін.
Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 відмовлено.
Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 24.01.2020, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14.
Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів.
Матеріали справи не містять інформації про те, що договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально та того, що виконавчий напис було видано на підставі документів, що підтверджують безспірність заборгованості за кредитним договором, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Така правова позиція була викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21)
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 50,87,88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Як зазначила Велика палата Верховного суду у Постанові від 15 січня 2020 року, ухваленій в цивільній справі № 305/2082/14-ц, провадження № 14-557 цс 19, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав.
З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримав від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), у зв`язку з чим, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем є безспірними. 
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, а позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», з відповідача на користь держави необхідно стягнути 1064,96 грн. на відшкодування судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76-83, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд 

вирішив:
Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Горлівський відділ державної виконавчої служби у Горлівському районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис нотаріуса вчинений 24.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, зареєстрований в реєстрі за №4971, про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в розмірі 39832,08 грн.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь держави судовий збір у розмірі 1064,96 грн. 
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-денний строк з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», адреса місцезнаходження: 08205, Київська обл., Бучанський р-н, місто Ірпінь, вул.Соборна, будинок 98А, кабінет 70, код ЄДРПОУ 35017877.
Третя особа1 – приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, адреса місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Михайлівська, буд. 5/6 нежилі приміщення 2 в літ. В ІІ поверх, РНОКПП невідомий.
Третя особа2 - Горлівський відділ державної виконавчої служби у Горлівському районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, адреса місцезнаходження: 84207, Донецька область, Краматорський р-н, м. Дружківка, вул.Кошового О., буд. 27, код ЄДРПОУ 44520567.

Повне судове рішення складено 29 травня 2026 року.

Головуючий суддя О.М. Колеснікова