ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 червня 2026 року м. Житомир справа № 240/23564/25
категорія 112030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Майстренко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, 

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 27.12.2024 ЕОС № 6001-501509937 (отримано 14.09.2025 листом №0600-0202-8/81165) про відмову у призначенні житлової субсидії ОСОБА_1 з 23.11.2023;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та виплачувати житлову субсидію ОСОБА_1 з 23.11.2023 року, провівши перерахунок за вказаний період.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення житлової субсидії. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 14.08.2024 року адміністративний позов задоволено частково, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути звернення позивача від 23.11.2023 року відповідно до вимог Положення № 848 і за результатами розгляду ухвалити обґрунтоване рішення з урахуванням доводів, наведених судом. На виконання вказаного рішення суду відповідач відмовив у призначені субсидії.
Позивач не погоджується з відмовою відповідача та стверджує, що має право на призначення субсидії, що і слугувало підставою для звернення до суду з цим позовом.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 
Відповідач - ГУ ПФУ в Житомирській області, надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому представник управління просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Представник зазначає, що згідно з Декларацією до складу домогосподарства (зареєстровані за адресою надання житлової субсидії) входять ОСОБА_1 (не одружена), ОСОБА_2 (одружений), ОСОБА_3 (одружений). Серед перелічених умов, які не перешкоджають прийняттю рішення про неврахування окремих членів домогосподарства, відсутня умова, визначена у п.п. 8 п. 14 Положення №848, а саме - у разі якщо будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства на 1 число місяця, з якого призначається житлова субсидія, має у власності більше ніж одне житлове приміщення (квартиру, будинок), житлова субсидія не призначається. В Декларації ОСОБА_1 у відповідному розділі не зазначено жодних даних про членів сімей членів домогосподарства ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що унеможливлює отримання інформації з Державних реєстрів, зокрема, про наявність у власності житлових приміщень та їх кількості. В свою чергу, ці обставини є такими, що прямо впливають на визначення права на призначення житлової субсидії. Таким чином, неврахування окремих членів домогосподарства позивача суперечить вимогам, визначеним у абзаці 3 п. 25 Положення № 848. За результатами розгляду відповідно до вимог Положення №848 встановлено: відсутність правових підстав для неврахування окремих членів домогосподарства з вищенаведених підстав; відсутність правових підстав для призначення житлової субсидії на загальних підставах з урахуванням всіх членів домогосподарства. На думку відповідача, за результатами розгляду винесено обґрунтоване рішення про відмову у призначенні житлової субсидії відповідно до вимог Положення №848.
Відповідно до ч. 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Розглянувши дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні) з особливостями, визначеними статтями 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), а також дослідивши подані сторонами документи, суд встановив таке.
Позивач є пенсіонером та особою з інвалідністю ІІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 від 05.12.2013 року.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 14.08.2024 року у справі №240/8054/24 адміністративний позов задоволено частково, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути звернення позивача від 23.11.2023 року відповідно до вимог Положення № 848 і за результатами розгляду ухвалити обґрунтоване рішення з урахуванням доводів, наведених судом.
Як встановлено судом у справі № 240/8054/24, позивач 23.11.2023 року звернулася до відповідача із заявою про призначення та надання житлової субсидії як споживачу житлово-комунальних послуг для утримання житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
10.11.2023 року уповноваженими особами Управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради був складений відповідний акт обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказаний акт обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства позивачем був направлений на адресу відповідача.
За результатами розгляду звернення позивача ГУ ПФУ в Житомирській області прийнято рішення про відмову у призначення житлової субсидії, оформлене листом від 05.04.2024 року
На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14.08.2024 року у справі №240/8054/24 Головним управлінням повторно розглянуто звернення ОСОБА_1 від 23.11.2023 та прийнято рішення від 27.12.2024 року №41440/03-16 (ЕОС №6001/50150937) про відмову у призначенні житлової субсидії за заявою від 23.11.2023 року.
Вважаючи протиправною відмову у призначенні житлової субсидії, позивач звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає т аке.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2022 №1041 "Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу Пенсійним фондом України" визначено, що з 01.12.2022 призначення житлових субсидій здійснюється органами Пенсійного фонду України.
Механізм використання коштів, передбачених у Державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, умови призначення та порядок надання громадянам житлових субсидій визначає Положення про порядок призначення житлових субсидій, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 в редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про призначення житлової субсидії (далі - Положення № 848).
Відповідно до пункту 1 Положення № 848 це Положення визначає умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій:
щомісячної житлової субсидії на оплату абонентського обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, а також житлово-комунальних послуг, а саме:
- житлової послуги - послуги з управління багатоквартирним будинком;
- комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами;
щомісячної житлової субсидії на оплату абонентського обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, а також витрат на управління багатоквартирним будинком, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельний (житловий) кооператив (далі - об`єднання), та витрат на комунальні послуги в такому будинку;
житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива один раз на рік.
Пунктом 22 Положення №848 встановлено, що житлова субсидія призначається одному із членів домогосподарства:
які зареєстровані (задекларовані) в житловому приміщенні (будинку);
які не зареєстровані (не задекларовані) в житловому приміщенні (будинку), але фактично проживають у ньому на підставі договору наймання (оренди) житла (далі - орендарі), за рішенням суду, або індивідуальним забудовникам, будинки яких не прийняті в експлуатацію, у разі, коли їм нараховується плата за житлово-комунальні послуги;
які не зареєстровані (не задекларовані) в житловому приміщенні (будинку), але фактично проживають у ньому без укладеного договору наймання (оренди) житла, у разі, коли вони є внутрішньо переміщеними особами.
У випадках, передбачених абзацами третім і четвертим цього пункту, склад домогосподарства декларується заявником під час звернення за призначенням житлової субсидії з додаванням до заяви відповідних документів, що підтверджують проживання за фактичною адресою домогосподарства.
Житлова субсидія не може призначатися одночасно і за зареєстрованим місцем проживання особи, і за її задекларованим місцем проживання, і за місцем її фактичного проживання.
Згідно пункту 14 Положення №848 житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), зокрема якщо:
будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства на 1 число місяця, з якого призначається житлова субсидія, має у власності більше ніж одне житлове приміщення (квартиру, будинок), крім житлових приміщень у гуртожитках та житла:
яке належить на правах спільної сумісної або часткової власності;
отриманого у спадщину особою, визначеною в частині першій статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за умови, що жодне із житлових приміщень, яке перебуває у власності, у тому числі на яке оформлено право на спадщину, не здається в оренду, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства.
Так, згідно з пунктом 24 Положення № 848 житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства. До складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані та/або задекларовані в житловому приміщенні (будинку) (для орендарів, внутрішньо переміщених осіб - особи, які фактично проживають), крім осіб, які перебувають за кордоном понад 60 днів на день звернення за призначенням житлової субсидії або день призначення житлової субсидії, без звернення громадян. На осіб із складу домогосподарства розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і їх доходи враховуються під час призначення житлової субсидії.
Під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване/задеклароване або фактичне місце проживання відмінне від адреси домогосподарства (крім доходів одного з подружжя, якщо обом більше 60 років і вони проживають у сільській місцевості або селищах міського типу, доходів батьків у разі призначення субсидії студентам, які зареєстровані у гуртожитку за місцем навчання, та доходів одного з батьків дитини у разі призначення субсидії другому з батьків з дитиною у разі, коли батьки розлучені або не перебували у шлюбі, а також осіб, які перебувають у полоні, що підтверджується відомостями та/або документами, наданими уповноваженими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, державними реєстраторами, суб`єктами державної реєстрації, установами та організаціями в порядку та випадках, визначених законодавством, або вважаються безвісно відсутніми за рішенням суду, або мають правовий статус осіб, зниклих безвісти, або перебувають за кордоном понад 60 днів на день звернення за призначенням житлової субсидії або день призначення житлової субсидії, без звернення громадян). При цьому соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за адресою домогосподарства на таких осіб не розраховуються.
Під час призначення житлової субсидії соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на членів домогосподарства, які зареєстровані (задекларовані) в житловому приміщенні (будинку), але фактично в ньому не проживають у зв`язку з призовом на строкову військову службу. При цьому фактичні доходи таких осіб не враховуються в сукупний дохід домогосподарства.
Кількість членів домогосподарства визначається на початок місяця, з якого призначається житлова субсидія.
Однак, відповідно до пункту 25 Положення №848 у разі коли у складі домогосподарства кількість фактично проживаючих зареєстрованих та/або задекларованих членів домогосподарства є меншою за кількість членів домогосподарства, зареєстрованих та/або задекларованих у житловому приміщенні (будинку), соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на фактично проживаючих зареєстрованих та/або задекларованих за цією адресою членів домогосподарства.
Доходи членів домогосподарства, які зареєстровані (задекларовані) в житловому приміщенні (будинку), але фактично за цією адресою не проживають, у сукупний дохід домогосподарства не враховуються. Ця норма не поширюється на випадок, визначений в абзаці третьому пункту 24 цього Положення (за винятком осіб, які вважаються безвісно відсутніми за рішенням суду або мають правовий статус осіб, зниклих безвісти, або перебувають за кордоном понад 60 днів на день звернення за призначенням житлової субсидії або день призначення житлової субсидії, без звернення громадян).
Наявність у членів домогосподарства, які не проживають за зареєстрованим/задекларованим місцем проживання, та у членів їх сімей умов, зазначених у підпунктах 2-4, 7, 9-10 пункту 14 цього Положення, не є перешкодою для застосування під час призначення житлової субсидії абзаців першого та другого цього пункту.
Пунктом 26 Положення № 848 визначено, що відповідно до рішення про призначення житлової субсидії у випадку, передбаченому пунктом 25 цього Положення, та/або документів, що підтверджують фактичне непроживання особи за адресою, виконавці комунальних послуг не нараховують плати за комунальні послуги на членів домогосподарства, які зареєстровані (задекларовані), але фактично не проживають у житловому приміщенні (будинку).
Згідно пункту 29 Положення № 848 встановлено, що рішення у випадках, передбачених пунктами 25, 27 і 28 цього Положення, приймаються на підставі актів обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи та/або документів, що підтверджують непроживання особи за адресою домогосподарства.
Приписи норм Положення №848 дають можливість зробити висновок про те, що у разі коли у складі домогосподарства кількість фактично проживаючих зареєстрованих та/або задекларованих членів домогосподарства є меншою за кількість членів домогосподарства, зареєстрованих та/або задекларованих у житловому приміщенні (будинку), соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на фактично проживаючих зареєстрованих та/або задекларованих за цією адресою членів домогосподарства.
Згідно матеріалів справи, позивач при зверненні до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою щодо призначення житлової субсидії додала акт обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , від 10.11.2023 року, складений уповноваженими особами Управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради. В акті обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства прямо зазначено, що вказані особи ( ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ) за адресою: АДРЕСА_1 , не проживають з 2006 року.
Вказані обставини встановлені рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 14.08.2024 року у справі №240/8054/24, яке набрало законної сили та які мають преюдиційне значення для вирішення цієї справи.
Рішенням ГУ ПФУ в Житомирській області від 27.12.2024 року №41440/03-16 відмовлено у призначенні житлової субсидії за заявою ОСОБА_1 від 23.11.2023 року.
Підставою для відмови у призначенні житлової субсидії відповідачем вказано, що ОСОБА_1 не подала інші документи, які не передбачені пунктом 43 Положення, але відповідно до його приписів необхідні для розгляду питання по суті, які впливають на визначення права надання житлової субсидії та у зв`язку з неможливістю проведення перевірки достовірності даних, отриманих шляхом автоматизованого доступу, зокрема з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно – право власності на земельні ділянки, квартири (будинки) щодо членів сім`ї особи із складу домогосподарства.
Однак, суд не погоджується із таким висновком відповідача, оскільки судом встановлено та не заперечується сторонами, що в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані особи: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які фактично не проживають у будинку за вказаною адресою, а тому такі висновки є суперечливими у розумінні пунктів 25 та 26 Положення №848.
Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 , відповідачем не надано.
Також суд зазначає, що Положенням №848 не визначено поняття члена домогосподарства чи члена сім`ї.
Згідно із частиною другою статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Судом не встановлено факту спільного проживання та спільного побуту між позивачкою та громадянами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Що стосується визначення домогосподарства, то його визначення в Положенні №848 відсутнє. Якщо застосувати аналогію з іншими нормативними актами, де міститься його визначення, то домогосподарство - це сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частини, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне домогосподарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Ці особи можуть перебувати у родинних стосунках або стосунках свояцтва, не перебувати у будь-яких з цих стосунків, або бути в тих чи інших стосунках. Домогосподарство може складатися з однієї особи.
Враховуючи вищезазначене, а також те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 фактично не проживають з позивачем, не ведуть з нею спільного господарства, останніх не можна вважати членами домогосподарства позивача.
Суд звертає увагу на те, що факт реєстрації місця проживання у відповідному нерухомому майні не є безумовною обставиною для висновку про те, що така особа є членом домогосподарства.
У зв`язку із установленими обставинами, суд дійшов висновку про недотриманням відповідачем норм Положення №848. Суд звертає увагу, що відповідач не виконав обов`язку щодо урахування усіх обставин, які мали значення для прийняття оскаржуваного рішення: не встановив кількість фактично проживаючих членів домогосподарства та, у цьому випадку, різницю між фактично проживаючими і зареєстрованими членами домогосподарства.
За таких обставин посилання відповідача на неможливість отримання інформації з державних реєстрів щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не може вважатися належною та законною підставою для відмови у призначенні житлової субсидії, оскільки зазначені особи фактично не є членами домогосподарства позивача, а отже відомості щодо їх майнового стану та членів їх сімей не впливають на визначення права позивача на отримання житлової субсидії.
Враховуючи зазначене, у відповідача були відсутні правові підстави для відмови позивачу в призначенні субсидії, а відтак рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 27.12.2024 ЕОС №6001-501509937 про відмову у призначенні житлової субсидії ОСОБА_1 з 23.11.2023 є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити житлову субсидію, суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Стосовно дискреційних повноважень, суд зазначає, що такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова може.
У такому випадку дійсно суд не може зобов`язати суб`єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде правомірним, а тому це не порушує будь-чиїх прав.
Натомість, у цій справі повноваження відповідача не є дискреційними, оскільки у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний до вчинення конкретних дій - прийняти відповідне рішення.
У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу житлову субсидію з 23.11.2023 року.
Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.
У зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору, судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 262, 295, 297 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, код ЄДРПОУ 13559341) задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення від 27.12.2024 року №ЕОС №6001/50150937 (№41440/03-16) про відмову у призначенні житлової субсидії ОСОБА_1 з 23.11.2023 року
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та виплатити ОСОБА_1 житлову субсидію з 23.11.2023 року, провівши перерахунок за вказаний період.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Майстренко

12.06.26