УХВАЛА
11 травня 2026 року
м. Київ
справа №420/22835/23
адміністративне провадження №К/990/20259/26
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Шишова О. О.,
суддів: Васильєвої І. А., Яковенка М. М.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2026 року у справі № 420/22835/23 за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу та за зустрічним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління ДПС у Вінницькій області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги,
установив:
01 вересня 2023 року Головне управління ДПС в Одеській області звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просило суд стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму заборгованості зі штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у розмірі 893 031,00 грн.
21 вересня 2023 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подала до Одеського окружного адміністративного суду зустрічну позовну заяву про визнання протиправними та скасування:
- податкового повідомлення-рішення № 6655/15-32-07-06 від 05 жовтня 2022 року, яким до підприємця застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у загальному розмірі 519 104,00 грн (100 % вартості необлікованого товару у розмірі 519 008,00 грн + 100 % вартості реалізованого товару без проведення через РРО з видачею чека на суму 96 грн);
- податкового повідомлення-рішення № 7509/15-32-07-06 від 21 жовтня 2022 року, яким до підприємця застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у загальному розмірі 114 711,00 грн (100 % вартості необлікованого товару у розмірі 114 648,00 грн + 150 % вартості реалізованого товару без проведення через РРО з видачею чека на суму 42 грн);
- податкового повідомлення-рішення № 7512/15-32-07-06 від 21 жовтня 2022 року, яким до підприємця застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у загальному розмірі 105 568,00 грн (100 % вартості необлікованого товару у розмірі 97 168,00 грн + 150 % вартості реалізованого товару без проведення через РРО з видачею чека на суму 5 600,00 грн);
- податкового повідомлення-рішення № 10952/15-32-07-06 від 08 грудня 2022 року, яким до підприємця застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у загальному розмірі 153 648,00 грн (100 % вартості необлікованого товару у розмірі 153 606,00 грн + 100 % вартості реалізованого товару без проведення через РРО з видачею чека на суму 40 грн);
- податкової вимоги № 0005375-1308-1532 від 13 квітня 2023 року, яка містить відомості щодо наявності у підприємця податкового боргу у сумі 893 031,00 грн.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 рок у справі №420/22835/23 у задоволенні позовної заяви Головного управління ДПС в Одеській області відмовлено.
Зустрічний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено.
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 6655/15-32-07-06 від 05 жовтня 2022 року, № 7509/15-32-07-06 від 21 жовтня 2022 року, №7512/15-32-07-06 від 21 жовтня 2022 року, № 10952/15-32-07-06 від 08 грудня 2022 року та вимогу Головного управління ДПС в Одеській області № 0005375-1308-1532 від 13 квітня 2023 року.
Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Головне управління ДПС в Одеській області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а тому підлягає залишенню без руху з огляду на таке.
Статтею 329 КАС України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Передбачений зазначеною статтею строк касаційного оскарження пропущено, оскільки оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 28 січня 2026 року, а з касаційною скаргою скаржник звернувся до Верховного Суду 04 травня 2026 року. 
Водночас у касаційній скарзі скаржник заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Обґрунтовуючи поважність підстав пропуску строку касаційного оскарження відповідач покликається на те, що вже звертався до Верховного Суду з касаційними скаргами, однак їх було повернуто. Зауважує, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом. На думку заявника вказані обставини є поважними підставами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.
Інших поважних причин неможливості звернення до суду касаційної інстанції у строк, встановлений статтею 329 КАС України, скаржником не зазначено.
Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що пропущений строк касаційного оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених заявником у відповідній заяві підстав пропуску такого строку, суд дійде висновку про їх поважність.
Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно убачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.
Як убачається з матеріалів касаційної скарги, Єдиного державного реєстру судових рішень та відповідно до відомостей комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», відповідач уже неодноразово реалізовував своє право на касаційне оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі. Однак ухвалами Верховного Суду від 04 березня 2026 року, 31 березня 2026 року та 23 квітня 2026 року касаційні скарги було повернуто як такі, що не містили обов`язкових підстав касаційного оскарження.
Водночас у своїх ухвалах про повернення раніше поданих касаційних скарг Верховний Суд неодноразово надавав роз`яснення скаржнику щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги в частині викладення підстав касаційного оскарження судових рішень.
Однак, звертаючись повторно до суду з касаційною скаргою, відповідач так і не виправив недоліків касаційної скарги, на які було вказано Верховним Судом.
Так, невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та, як наслідок, повернення її скаржнику, не є поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення.
Також, суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на касаційне оскарження, то реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями Кодексу адміністративного судочинства України. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Отже, скаржнику необхідно звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження, із зазначенням поважних причин пропуску такого строку, та надати відповідні докази.
Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
Оскільки касаційну скаргу подано без додержання вимог, встановлених КАС України, таку касаційну скаргу слід залишити без руху та надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення зазначених вище недоліків.
Керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2026 року у справі № 420/22835/23 - залишити без руху.
Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, а також у разі, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані судом неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. О. Шишов

Судді І. А. Васильєва

М. М. Яковенко