СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 травня 2026 р. Справа № 480/10451/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (далі - відповідач, ГУ ПФУ в м.Києві), в якій, з урахуванням уточненого позову (а.с.19-20), просила:
1) визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в м. Києві від 11.11.2024 року № 959190198965;
2) зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві з 29 листопада 2023 року призначити та виплатити пенсію державного службовця у розмірі 60% заробітної плати, зазначеної в довідках Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради № 71 від 22.11.2023 та № 69 від 22.11.2023 відповідно до статті 37 частини 1 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, із врахуванням раніше виплачених сум.
Вимоги обґрунтовані тим, що позивач є отримувачем пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-ІV). Позивач звернулася до територіального органу ПФУ із заявою про переведення її на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VII (далі - Закон №889-VII), який набрав чинності 01.05.2016, додавши до заяви довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця. Втім рішенням ГУ ПФУ в м.Києві їй відмовлено рішенням, яке вона оскаржила до суду, та рішенням суду її вимоги задоволено, а ГУ ПФУ в м.Києві зобов`язано повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії. Втім рішенням ГУ ПФУ в м.Києві від 11.11.2024 знову відмовлено позивачу у призначенні пенсії. 
Позивач не погоджується з цим рішенням та вказує, що на момент звернення із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VІІІ не перебувала на державній службі, досягла необхідного віку та має необхідний стаж (понад 20 років, здобутий на посадах державної служби до 01.05.2016). Вважає, що за приписами статті 37 Закону №3723-ХІІ має право на призначення пенсії в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця 
Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідач у поданому відзиві просив відмовити у задоволенні позову з огляду на те, що у висновках суду відсутнє роз`яснення щодо підстав врахування при переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» наданих до заяви довідок від 22.11.2023 №69-Про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та №71 Про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не; менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби та №70 Про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), видані Управлінням соціального захисту населення Конотопської міської ради, то вищевказані довідки не були враховані при повторному розгляді заяви для розрахунку окладу, що призводить до зменшення розміру пенсії. За таких обставин позивачу відмовлено у призначенні пенсії.
Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що первинно позивачу було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
30.11.2023 позивач звернулася до територіального органу ПФУ із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", до якої, серед іншого, було додано довідки Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради № 71 від 22.11.2023 «Про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не; менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби» та № 69 від 22.11.2023 «Про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років)» (а.с.7-8, 24-25, 40-41).
Вказана заява була розглянута за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в м.Києві, рішенням якого від 04.12.2023 №959190198965 позивачу відмовлено у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" (а.с.53).
При цьому, у зазначеному рішенні вказано, що Порядок віднесення посад працівників місцевих Рад народних депутатів та їх виконавчих комітетів до відповідних категорій посад державних службовців присвоєння їм рангів державних службовців було затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.1994 № 239. Зазначені посади були віднесені до відповідних категорій посад державних службовців до набрання чинності Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" (з 04.07.2001). Тому при обрахунку стажу державної служби (як в 10 років так і 20) необхідно враховувати час роботи на посадах в органах місцевого самоврядування, але не більше ніж по 04.07.2001. Оскільки стаж роботи на державній службі становить 6 років 1 місяць 25 днів станом на 04.07.2001, а зарахування періодів роботи на посадах в органах місцевого самоврядування після 04.07.2001 до стажу державної служби чинним законодавством не передбачене, підстави для призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу» відсутні.
Вказані обставини також встановлені рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26.06.2024 у справі №480/61/24, що набрало законної сили, та згідно ч.4 ст.78 КАС України не підлягають доказуванню.
Не погодившись з рішенням ГУ ПФУ в м.Києві від 04.12.2023 №959190198965 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", позивач звернулася до Сумського окружного адміністративного суду, та рішенням якого від 26.06.2024 у справі №480/61/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії позовні вимоги було задоволено частково, зокрема:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 від 04.12.2023 № 959190198965,
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.11.2023 про переведення на пенсію за віком відповідно до положень статті 37 Закону України “Про державну службу”, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, із зарахуванням до стажу державної служби періодів роботи ОСОБА_1 на посадах в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 по 31.12.2022,
а у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
На виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26 червня 2024 року у справі №480/61/24 ГУ ПФУ в м.Києві повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 від 30.11.2023 про переведення з пенсії за віком на пенсію державного службовця, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» та прийнято рішення від 11.11.2024 №959190198965 (а.с.10, 29), в якому вказано, що у висновках суду відсутнє роз`яснення щодо підстав врахування при переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» наданих до заяви довідок від 22.11.2023 №69 Про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та №71 Про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не; менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби та №70 Про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), видані Управлінням соціального захисту населення Конотопської міської ради, то вищевказані довідки не були враховані при повторному розгляді заяви для розрахунку окладу, що призводить до зменшення розміру пенсії. Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 відмовлено в переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» на підставі заяви від 30.11.2023, у зв`язку з недоцільністю.
Позивач не погоджуючись з рішенням ГУ ПФУ в м.Києві від 11.11.2024, звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд вказує наступне.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ.
Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII з 1 травня 2016 року втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Відповідно до пункту 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Положеннями пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Частиною 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 27.01.2023 у справі №340/4184/21 та узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постанові від 13.02.2019 у справі №822/524/18.
Відповідно до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII, та мають передбачені вік та страховий стаж.
Як встановлено судом, позивачу виповнилося 65 років на дату звернення позивача (30.11.2023) із заявою про переведення із пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV на пенсію державного службовця (тобто умову щодо необхідного пенсійного віку дотримано), а також на дату набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 року (01 травня 2016 року):
- стаж державної служби позивача становив понад 20 років, що вбачається із розрахунку РС-право та не заперечується відповідачем ні в оскаржуваному рішенні від 11.11.2024, ні у відзиві (тобто умову щодо необхідного стажу державної служби дотримано),
- загальний страховий стаж позивача становив понад 45 років, що вбачається із розрахунку РС-право (а.с.11), (тобто умову щодо наявності відповідного страхового стажу дотримано).
При цьому позивач на дату подання заяви не займала посаду державної служби.
Втім відповідач в оскаржуваному рішенні від 11.11.2024 як підставу для відмови у призначенні позивачу пенсії державного службовця відповідно до Закону №3723-ХІІ вказує те, що довідки Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради про складові заробітної плати для призначення пенсії №71 від 22.11.2023 та №69 від 22.11.2023 не були враховані при повторному розгляді заяви для розрахунку окладу, що призводить до зменшення розміру пенсії, тому пенсію недоцільно призначити.
З вказаними доводами суд не погоджується, оскільки частиною третьою статті 45 Закону України № 1058-ІV передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Кожна наступна зміна виду пенсії є переведенням або переходом з одного виду пенсії на інший, а не новим її призначенням чи перерахунком, оскільки в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття другого, третього, подальшого або іншого призначення пенсії. Законодавець оперує лише поняттям призначення пенсії, яким є первинне її призначення та поняттям переведення пенсії з виду на вид, яким є всі подальші зміни виду пенсії.
Перерахунок пенсії, за своїм змістом є зміною розміру одного і того ж виду пенсії, у зв`язку із зміною показника, що був базою для визначення розміру пенсії (заробітної плати, грошового забезпечення тощо), чи з інших підстав, передбачених чинним законодавством.
Суд звертає увагу на те, що за наявності у особи права на пенсію за різними законами або на різні види пенсії в межах одного закону, законодавець не забороняє останній після призначення пенсії, перейти з одного виду пенсії на інший, або звернутись органу пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за іншим законом.
Відтак, саме пенсіонер має право вирішити, який вид пенсії він бажає отримувати за умови додержання вимог, передбачених законом.
Таким чином, у відповідача не було фактичних та правових підстав для відмови у переведенні на інший вид пенсії позивачу, у якого наявні умови для реалізації права на одержання пенсії державних службовців (відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ та із пунктів 10, 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII).
Стосовно урахування 60% заробітної плати, вказаної у довідках про складові заробітної для призначення пенсії державного службовця, суд вказує, що у правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 27.01.2023 у справі №340/4184/21, Суд зазначив про те, що оскільки позивач на час звернення за призначенням пенсії не займала посаду державної служби, тому з урахуванням положень статті 37 Закону №3723-XII розмір пенсії позивача підлягає обчисленню із заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що для належного захисту прав позивача слід зобов`язати відповідача призначити і здійснити нарахування й виплату пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідках.
Відтак, застосовуючи вказаний висновок, суд вважає, що оскільки позивач на момент звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» не перебувала на державній службі, то з урахуванням положень статті 37 Закону № 3723-ХІІ, розмір пенсії позивача підлягає обчисленню з урахуванням поданих разом із такою заявою довідок.
За таких обставин рішення ГУ ПФУ в м.Києві від 11.11.2024 №959190198965 про відмову у призначенні позивачу такої пенсії є необґрунтованим, прийнятим без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, тому це рішення не відповідає критеріям правомірності, передбаченим ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України та є протиправними, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати таке рішення, та зобов`язати ГУ ПФУ в м.Києві призначити та виплатити позивачу з 30.11.2023 пенсію державного службовця відповідно до ч.1 ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ та пунктів 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII, у розмірі 60% заробітної плати, зазначеної в довідках Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради № 71 від 22.11.2023 «Про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не; менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби» та № 69 від 22.11.2023 «Про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років)», з урахуванням проведених виплат.
Визначаючись із датою призначення пенсії, суд враховує, що відповідно до ч.3 ст.45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Днем подання відповідної заяви позивачем у спірних відносинах є 30.11.2023, що підтверджується відповідною заявою позивача (а.с.40). Відтак, вимоги позивача про призначення спірної пенсії саме з 29.11.2023 не підлягають задоволенню як необґрунтовані. 
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань в рахунок повернення суму судового збору в розмірі 1211,20грн., сплачених позивачем за подання позовної заяви згідно квитанції, наявної в матеріалах справи. 
Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16,м. Київ,04053, код ЄДРПОУ 42098368) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 11.11.2024 №959190198965 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії державного службовця відповідно до ч.1 ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ та пунктів 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити та виплатити ОСОБА_1 з 30.11.2023 пенсію державного службовця відповідно до ч.1 ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ та пунктів 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII, у розмірі 60% заробітної плати, зазначеної в довідках Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради № 71 від 22.11.2023 «Про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не; менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби» та № 69 від 22.11.2023 «Про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років)», з урахуванням проведених виплат.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в рахунок повернення сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 1211,20грн. 
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити. 
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 22.05.2026.

Суддя   І.Г. Шевченко