ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/20949/21 Суддя (судді) першої інстанції: Маковська Олена Володимирівна

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: судді-доповідача: Терези Ю.О., суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст позовних вимог

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати Рішення від 03.06.2021 № 2730661/2393311051 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН;
- зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну ФОП ОСОБА_1 № 2 від 10.05.2021 в ЄРПН.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.08.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Надалі, 03.02.2025, на виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 13.12.2020 № 2825-ІХ «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду», дана справа надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 позов задоволено:
- визнано протиправним та скасовано Рішення від 03.06.2021 №2730661/2393311051 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.
- зобов`язано ДПС України зареєструвати податкову накладну №2 від 10.05.2021 в ЄРПН датою її подання на реєстрацію.
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що контролюючим органом не доведено правомірності своїх дій щодо відмови у реєстрації податкової накладної.

Узагальнені доводи апеляційної скарги і позиція інших учасників справи

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у м. Києві (далі також Скаржник) подало апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, не з`ясовані всі обставини справи, не досліджені та не враховані надані до суду докази, що призвело до неправильного вирішення справи.
Позивач і Державна податкова служба України правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

24.11.2025 ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві, встановлено строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу, витребувано матеріали справи № 640/20949/21 з Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Після надходження матеріалів справи № 640/20949/21 до Шостого апеляційного адміністративного суду справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
22.04.2026 на підставі розпорядження керівника апарату суду № 4090 здійснено повторний автоматизований розподіл судових справ, що перебували у провадження судді Мельничука В.П. Згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2026 суддею-доповідачем у цій справі визначено Терезу Ю.О.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2026 справу прийнято до провадження новим складом колегії суддів.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, перевірені судом апеляційної інстанції

Як встановлено судом першої інстанції і вбачається з матеріалів справи, між Позивачем (експедитор) і ТОВ «Логістика-ТДК» (клієнт) укладено Договір транспортного експедирування від 05.10.2020 № 05/10/2020-ТП (далі - Договір), за умовами якого експедитор зобов`язується за дорученням клієнта та за його рахунок виконати або організувати виконання послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.
На підтвердження факту надання транспортних послуг за Договором, сторонами підписано Акт надання послуг від 10.05.2021 № 32 на загальну суму 46 332,00 грн., у тому числі податок на додану вартість (далі - ПДВ) - 7 210,33 грн.
Позивачем складено та 24.05.2021 направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН) податкову накладну від 10.05.2021 № 2 (а.с. 19), реєстрація якої була зупинена. Згідно з квитанцією № 9134343388 (а.с. 20), реєстрація податкової накладної від 10.04.2021 № 2 (далі - Податкова накладна) в ЄРПН зупинена відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України).
Як причину зупинення реєстрації у квитанції № 9134343388 вказано: коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 49.41 відсутні в таблиці даних платника ПДВ, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
Позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК, для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Позивачем направлено до контролюючого органу Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 28.05.2021 № 6, до якої було додано 17 додатків, а саме: пояснення та документи щодо підтвердження реальності здійснення господарських операцій. Факт подання підтверджується квитанцією № 2 від 28.05.2021, реєстраційний номер 9141538199.
Незважаючи на це, Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято Рішення від 03.06.2021 № 2730661/2393311051 про відмову в реєстрації податкової накладної від 10.05.2021 № 2 (а.с. 57-58) з підстав ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, а також ненадання розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.
Позивач скористався правом адміністративного оскарження Рішення від 03.06.2021 № 2730661/2393311051 про відмову в реєстрації податкової накладної від 10.05.2021 № 2, проте Рішенням від 23.06.2021 № 28980/2393311051/2 (а.с. 61) скаргу залишено без задоволення, а оскаржене рішення - без змін.
Не погодившись з відмовою у реєстрації Податкової накладної, Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Нормативне регулювання спірних правовідносин на момент їх виникнення

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права, обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України.
Відповідно до абз. 1 п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Абзацами 1-2 п. 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Згідно з абз. 2 п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ № 1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок № 1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Відповідно до п. 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДПС (п. 14 Порядку № 1246).
Аналогічні за змістом норми містить Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165 (далі - Порядок № 1165).
Так, відповідно до пункту 10 Порядку № 1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. 
Пунктом 11 Порядку № 1165 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Отже, у разі відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, можливе зупинення їх реєстрації.
Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520 затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 520).
Прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня) (п. 2 Порядку № 520).
Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (п. 3 Порядку № 520).
У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі (п. 4 Порядку № 520).
Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством (п. 5 Порядку № 520).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)) (п. 6 Порядку № 520).
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (п. 7 Порядку № 520).
ДПС розміщує та постійно оновлює на своєму офіційному вебпорталі відомості щодо засобів електронного зв`язку, за допомогою яких можуть подаватися письмові пояснення та копії документів (п. 8 Порядку № 520).
Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня (п. 9 Порядку № 520).
Рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку (п. 13 Порядку № 520).

Оцінка висновків суду першої інстанції і доводів учасників справи

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів і вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, при вирішенні справи колегія суддів виходить з такого.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність оскаржуваного у цій справі рішення і обґрунтував свій висновок такими доводами:
- невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості актів індивідуальної дії призводить до їх протиправності;
- контролюючим органом не надано жодного доказу того, що після отримання від позивача письмових пояснень з доданими документами, на адресу останнього направлялись запити щодо недостатності документів для прийняття рішень в рамках розглядуваних пояснень.
- здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства;
- всі сумніви та протиріччя контролюючого органу щодо дотримання позивачем вимог податкового законодавства України під час здійснення господарської діяльності повинні досліджуватися шляхом проведення перевірок такого платника податків, за умови наявності підстав для її проведення визначених ПК України, а не шляхом блокування реєстрації податкової накладної;
- нормами Податкового кодексу України та Порядку № 1246 чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної та можливості зазначення дати її реєстрації.
Колегія суддів, дослідивши обставини і матеріали справи, погоджується з вказаними доводами суду першої інстанції.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

1. Щодо твердження Скаржника про ненадання Позивачем копій первинних документів
В апеляційній скарзі Скаржник зазначає, що Позивачем не було надано копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.
Наведений Скаржником перелік є дослівним викладенням вимог п. 5 Порядку № 1165.
Колегія суддів критично оцінює цей довід апеляційної скарги, оскільки у відзиві на позовну заяву (а.с. 76-79) Скаржник посилався на розгляд Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено (а.с. 76) і прийняття за результатами розгляду такого повідомлення рішення від 03.06.2021 № 2730661/2393311051 про відмову в реєстрації Податкової накладної в ЄРПН.
Отже, факт подання Позивачем до контролюючого органу пояснень та копій документів щодо Податкової накладної Скаржником підтверджується.
Крім того, на виконання ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.05.2026 Позивач надав докази подання до контролюючого органу таких документів: Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 28.05.2021 № 6 (далі - Повідомлення) з 17 додатками, факт подання підтверджується квитанцією від 28.05.2021 № 9141538199. 
Як додатки до Повідомлення Позивачем подано: податкову накладну № 2 від 10.05.2021, квитанцію до податкової накладної № 9134343388 від 24.05.2021, акт надання послуг № 32 від 10.05.2021, товарно-транспортну накладну № 111 від 10.05.2021, договір купівлі-продажу CRM0000054956 від 10.12.2020, договір купівлі-продажу № 54/17/09/20 від 15.09.2020, договір купівлі-продажу CRM0000052255 від 02.07.2019, оборотно-сальдові відомості за рах. 361 і рах. 631 за квітень 2021, видаткові накладні № 708 від 22.03.2018, № 2310 від 31.12.2020, № 301 від 31.07.2019, № 1950 від 30.10.2020, договір транспортного експедирування № 05/10/2020-ТП від 05.10.2020, товарно-транспорту накладну № 110 від 10.05.2021.
Як додаток до Повідомлення Позивач також надав Пояснення від 28.05.2021 № 28.05.21/1, адресовані ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДПС у м. Києві, у яких, зокрема, звернув увагу на види і специфіку своєї господарської діяльності.
Дослідивши зміст вказаних документів, колегія суддів звертає увагу на таке.
Як зазначалося, реєстрацію Податкової накладної зупинено у зв`язку з тим, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 49.41 відсутні в таблиці даних платника ПДВ, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
Наказом Державного комітету статистики України 23.12.2011 № 396 затверджено Методологічні основи та пояснення до позицій Класифікації видів економічної діяльності.
Згідно з Поясненнями до класифікації видів економічної діяльності (КВЕД-2010), клас 49.41 «Вантажний автомобільний транспорт» включає: усі види перевезень вантажним автомобільним транспортом: перевезення лісоматеріалів; перевезення великогабаритних вантажів; рефрижераторні перевезення; перевезення великовагових вантажів; перевезення непакованих вантажів (навалом або наливом), включаючи перевезення автоцистернами, у т. ч. збирання молока на фермах; перевезення автомобілів; перевезення відходів і брухту без діяльності щодо їх збирання або утилізації; оренду вантажних автомобілів з водієм; вантажні перевезення транспортними засобами з використанням людської або тваринної сили; надання послуг водія без власного вантажного автотранспортного засобу.
Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умов щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з п. 187.1 ст. 187 ПК України в редакції, чинній на момент здійснення Позивачем господарської операції, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
У спірному випадку першою подією, за якою було виписано Податкову накладну, є факт надання Позивачем транспортних послуг ТОВ «ЛОГІСТИКА-ТДК», який мав місце 10.05.2021.
Документами, що підтверджують факт надання транспортних послуг, є:
- товарно-транспортна накладна від 10.05.2021 № 110, яка підтверджує здійснення автомобілем ГАЗ 33001-212 з реєстраційним № НОМЕР_1 перевезення з пункту навантаження (м. Київ, вул. Соборна, 140) до пункту розвантаження (м. Жашків, вул. Заводська, 11) товару (труба оцинкована 15*2,8 ДУ) загальною кількістю 212 м, маса брутто 4,781 т, вантажовідправник - ТОВ «ЛОГІСТИКА-ТДК», вантажоодержувач - ТОВ «АВТОЛОГІСТИКА 20» (а.с. 53-54); 
- товарно-транспортна накладна від 10.05.2021 № 111, яка підтверджує здійснення автомобілем ГАЗ 33001-212 з реєстраційним № НОМЕР_1 перевезення з пункту навантаження (м. Київ, вул. Будіндустрії, 7) до пункту розвантаження (м. Київ, проспект Правди, 47) товару (цемент ПЦ 11/Б-Ш-400) загальною кількістю 60 штук, маса брутто 1,5 т, вантажовідправник - ТОВ «ЛОГІСТИКА-ТДК», вантажоодержувач - ТОВ «АВТОЛОГІСТИКА 20» (а.с. 55-56).
За результатами надання Позивачем ТОВ «ЛОГІСТИКА-ТДК» транспортних послуг складено Акт надання послуг № 32 від 10.05.2021 на суму 46 322,00 грн., у тому числі ПДВ 7 720,33 грн. (а.с. 18).
Вказані документи містять відомості про господарську операцію і відповідають вимогам ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Разом з Поясненнями Позивач не подавав підтвердження наявності у нього транспортного засобу, з використанням якого надавалися транспортні послуги ТОВ «ЛОГІСТИКА-ТДК», проте це не може бути підставою для висновку про ненадання документів на підтвердження господарської операції, за фактом якої виписано Податкову накладну.
Додатково Позивач додав до Пояснень договори і видаткові накладні, які не мають відношення до господарської операції, за фактом якої виписано Податкову накладну, але підтверджують наявність у нього транспортних засобів, достатніх для здійснення основної діяльності.
Отже, поданими Позивачем разом з Поясненнями і долученими до матеріалів справи первинними документами підтверджено факт надання Позивачем транспортних послуг, зазначених у Податковій накладній.
Колегія суддів також звертає увагу на те, що у випадку загальної вказівки щодо необхідності подати документи у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний саме в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття необґрунтованого рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.
Верховний Суд у постанові від 03.11.2021 у справі № 360/2460/20 за наслідками аналізу положень Порядку № 520 зазначив, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд. 
Приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій платника податку на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України. 
Предметом розгляду у цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між Позивачем та його контрагентами.
Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Проте здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу.
Можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків із зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.
Відповідно до викладеного та враховуючи встановлені обставини цієї справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що подані Позивачем для реєстрації Податкової накладної документи підтверджують зазначені у ній відомості та є достатніми для прийняття рішення про її реєстрацію в ЄРПН. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Позивач виконав всі умови, необхідні для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію Податкової накладної, а сумніви і протиріччя контролюючого органу щодо дотримання Позивачем вимог податкового законодавства повинні досліджуватися шляхом проведення перевірок такого платника податків, за умови наявності підстав для проведення перевірки, а не шляхом блокування реєстрації податкової накладної.

2. Щодо дискреційних повноважень контролюючого органу
В апеляційній скарзі Скаржник зазначає, що зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в ЄРПН Податкову накладну, хоча і знаходяться у взаємозв`язку із вимогами про скасування рішень, але мають самостійний характер і можуть бути задоволені, якщо судом перевірено виконання всіх умов, визначених законом, для прийняття такого рішення.
Оцінюючи цей довід апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на положення п. 11 Порядку № 520, який визначає, у яких саме випадках контролюючий орган має право прийняти рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.
Відповідно до п. 11 Порядку № 520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Отже, Порядок № 520 передбачає, що рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН приймається виключно за наявності обставин, передбачених п. 11 Порядку № 520.
Як правильно встановив суд першої інстанції, Позивач подав до контролюючого органу документи, які підтверджують відомості, відображені у Податковій накладній.
Колегія суддів зауважує, що суб`єкти владних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежуються права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції за наслідками якої складено податкову накладну, яку подано для реєстрації в ЄРПН і, хоч і є визначеним у Порядку № 520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу.
Надання платником податків документів, які підтверджують відомості, включені до податкової накладної, залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків із зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.
У цій справі предметом оцінки є правомірність рішення контролюючого органу про відмову в реєстрації Податкової накладної. На цій стадії податкового контролю законодавець не передбачив повноважень контролюючого органу щодо встановлення або оцінки реальності господарських операцій.
Пункт 5 Порядку № 520 передбачає, що саме може включати перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.
У випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний у розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.
Зупинення реєстрації податкової накладної не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, а також прийняття негативного для платника податків рішення без зазначення конкретних мотивів дає підстави для висновку про необхідність відновлення порушеного права Позивача шляхом скасування рішення про відмову в реєстрації Податкової накладної, що і було зроблено судом першої інстанції.
Відповідно до ч. 3 ст. 245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Ефективним способом відновлення порушеного права Позивача є реєстрація Податкової накладної у ЄРПН.
Обрання такого способу відновлення порушеного права узгоджується з п. 19 Порядку № 1246, яким встановлено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється, зокрема, у день набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення).
Отже, за встановлених у цій справі обставин, зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в ЄРПН Податкову накладну не є втручанням у дискреційні повноваження контролюючого органу, а в ефективний спосіб відновлює порушене право Позивача.
Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у рішенні від 23.07.2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції» суд визначив, що «... адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі і поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
При цьому судовою колегією враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. 
Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Абзацом 1 ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2025.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 у справі № 640/20949/21 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 у справі № 640/20949/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до вимог ст. 327, ч. 1 ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя - доповідач Ю.О. Тереза

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна