ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2026	м. Дніпро	Справа № 904/1013/26	

Господарський суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Перової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, матеріали справи 
за позовом Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської ради, 49081, м.Дніпро, просп.Слобожанський, буд.29, офіс 504, код ЄДРПОУ 32688148 
до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив № 62 "ВЧИТЕЛЬ-4", 49107, м.Дніпро, вул.Високовольтна, буд.81, код ЄДРПОУ 23642468 
про стягнення заборгованості 
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Комунальне підприємство "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської ради звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив № 62 "ВЧИТЕЛЬ-4" про стягнення заборгованості за теплопостачання у розмірі 560 291,65 грн, 3 % річних у розмірі 23 305,38 грн, інфляційних втрат у розмірі 68 432,77 грн, пені у розмірі 28 375,47 грн та судового збору.
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2026 справу № 904/1013/26 передано на розгляд судді Перовій О.В.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.03.2026 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.
Щодо дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом. 
Відповідно до частини третьої статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
Частиною шостою статті 6 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.
Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (частина сьому статті 6 Господарського процесуального кодексу України). 
Оскільки відповідачем не було дотримано вимог частини шостої статті 6 ГПК України в частині реєстрації електронного кабінету в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 09.03.2026 була направлена відповідачу рекомендованою поштою з повідомленням. 
За змістом частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:
1) день вручення судового рішення під розписку;
2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;
3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;
4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;
5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
З поштового повідомлення за трек номером R068070054845 вбачається, що 12.03.2026 Обслуговуючим кооперативом "Житлово-будівельний кооператив № 62 "ВЧИТЕЛЬ-4" була отримана копія ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 09.03.2026 у справі № 904/1013/26.
Відповідач не скористався своїм правом, не направив до суду відзив на позовну заяву. 
Зважаючи на предмет та підстави позову у даній справі, суд доходить висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення. 
Більше того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись за рахунок порушення права позивача на розумність строків розгляду справи судом (на своєчасне вирішення спору судом), що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини другої статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Отже у статті 248 Господарського процесуального кодексу України законодавець визначив межі розумного строку для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, а саме: не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Крім того, згідно з частинами другою, третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до частини восьмої статті 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Згідно з частиною четвертою статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, 

ВСТАНОВИВ:

01.02.2013 між Комунальним підприємством "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської ради (далі – позивач, теплопостачальне підприємство) та Житлово-будівельним кооперативом № 62 "ВЧИТЕЛЬ-4" (перейменовано на Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив № 62 "ВЧИТЕЛЬ-4", далі – відповідач, споживач) укладено договір про постачання теплової енергії № 45. 
Відповідно до умов пункту 2.1 договору теплопостачальне підприємство бере на себе зобов`язання виробляти та постачати споживачу теплову енергію, а споживач зобов`язується одержати теплову енергію та сплатити теплопостачальному підприємству її вартість за встановленими тарифами (цінами) в терміни і на умовах, передбачених договором. 
Теплова енергія постачається споживачу в обсягах визначених додатком № 1 до договору для задоволення таких потреб:
- опалення – в опалювальний період (175 діб); 
- вентиляції – в опалювальний період (175 діб); 
- гарячого водопостачання – протягом року (350 діб);
- технологічних потреб – відповідно з виробничою програмою споживача (пункт 3.1. договору). 
За умовами пункту 3.2 договору обсяг теплової енергії для потреб визначений додатком № 1, визначається розрахунковим способом з використанням "Норм та вказівок" і є динамічною величиною, яка змінюється під впливом температурних показників та інших суттєвих факторів, які сторони в момент укладення договору не в змозі передбачити. розрахунок обсягу та вартості теплової енергії наведено у додатку № 1, який є невід`ємною частиною договору. 
Пунктом 3.3 договору передбачено, що фактично отриманий обсяг теплової енергії споживачем від теплопостачального підприємства фіксується сторонами актом здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, за формою, визначеною сторонами у додатку № 3 до договору.
Початок та кінець опалювального періоду встановлюється відповідним актом місцевого органу самоврядування (пункт 3.5 договору).
Споживач зобов`язується до 01 (першого) числа місяця, наступного за розрахунковим, отримати від теплопостачального підприємства рахунок разом з актом здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період та, розглянувши останній, не пізніше 10 (десятого) числа місяця, наступного за розрахунковим, підписати і направити поштою (або іншим засобом) один екземпляр на адресу теплопостачального підприємства. В разі незгоди з зазначеним в акті здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, визначеним теплопостачальним підприємством обсягом поставленої теплової енергії, споживач зобов`язаний надати на адресу теплопостачального підприємства мотивоване заперечення (з контррозрахунком спожитої теплової енергії, або з відповідним актом, про встановлення факту, складеного за участю Теплопостачального підприємства) у письмовому вигляді протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту одержання акту здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період (підпункт 4.2.2. пункту 4.2. договору). 
Споживач зобов`язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені умовами договору. У термін не пізніше одного місяця з моменту закінчення опалювального періоду провести звіряння розрахунків з теплопостачальним підприємством (підпункт 4.2.4. пункту 4.2. договору). 
Споживач зобов`язується здійснити звіряння розрахунків на кінець/початок опалювального періоду (підпункт 4.2.18. пункту 4.2. договору). 
За умовами підпункту 5.2.7 пункту 5.2 теплопостачальне підприємство зобов`язане здійснювати звіряння розрахунків на кінець/початок опалювального періоду. 
Відповідно до пункту 6.2 договору облік споживання теплової енергії споживачем здійснюється за показниками комерційного приладу обліку, встановленого за адресою: вул.Високовольтна, буд.81.
Розрахунковим періодом є календарний місяць, за результатами якого підписується акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період (в 2-х примірниках), за формою визначеною сторонами у додатку № 3 до договору. Підписаний акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, або його відсутність в порядку п.п.4.2.2, 6.10 договору є підтвердженням відсутності претензій з боку споживача в частині фактично отриманої кількості теплової енергії (пункт 6.7. договору). 
За умовами пункту 6.8 договору споживач зобов`язаний не пізніше 15 числа розрахункового періоду здійснити теплопостачальному підприємству авансовий платіж у розмірі 80 % від вартості теплової енергії згідно з її кількістю, передбаченою додатком № 1 до цього договору, за власним платіжним дорученням з вказаним періодом, за який він сплачується. 
Споживач здійснює кінцевий розрахунок за спожиту теплову енергію до 20-го числа місяця наступного за розрахунковим. У випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів (пункт 6.9. договору). 
Сторони, підписавши цей договір, домовились, що факт отримання споживачем акту здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період та подальшого неотримання теплопостачальним підприємством протягом 5 календарних діб, з моменту отримання, підписаного споживачем акту здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, є підставою для теплопостачального підприємства вважати акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період підписаним з боку споживача (пункт 6.10. договору). 
Тарифи на теплову енергію, що споживається згідно з цим договором затверджені національною комісією регулювання електроенергетики України (НКРЕ) від 14.12.2010 року за № 1842 (пункт 7.1. договору). 
Пунктом 7.2. договору передбачено, що тариф (з ПДВ) для розрахунків за договором складає: теплова енергія (1 Гкал) – 291,50 грн.
Про зміну тарифів споживач повідомляється в порядку, визначеному п.5.1.7.. п.5.2.3. договору.
У разі прострочення споживачем виконання грошового зобов`язання за цим договором споживач на вимогу теплопостачального підприємства зобов`язаний виплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, 3% річних, а також пеню за весь час прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня (підпункт 9.5.4. пункту 9.5. договору). 
Цей договір набуває юридичної сили з моменту його підписання та діє до 01.02.2016, а в частині проведення розрахунків за теплову енергію – до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Датою підписання цього договору вважається дата, зазначена у правому верхньому куті першої сторінки цього договору (пункт 11.1. договору). 
У разі відсутності письмової заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору за один місяць до закінчення терміну дії договору, договір вважається продовженим на той самий строк (кількість місяців/днів, визначених у п. 11.1. договору) і на тих самих умовах. Кількість пролонгацій за договором необмежена (пункт 11.2. договору). 
Докази, які б свідчили про припинення дії договору в матеріалах справи відсутні, а отже договір є чинним.
До договору сторонами було підписано додатки №№ 1 – 2.
Договір та додатки до нього підписані сторонами та скріплені печатками без зауважень та заперечень до нього.
Згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Матеріали справи не містять доказів того, що спірний договір визнавався недійсним у судовому порядку.
На виконання умов договору відповідач у період з грудня 2023 по січень 2026 отримав теплову енергію на загальну суму 658 568,13 грн, що підтверджується актами прийому – передачі послуг (а.с.32-37).
Для оплати поставленої теплової енергії позивачем сформовані рахунки за період з грудня 2023 по січень 2026 на суму 658 568,13грн (а.с.26-32). 
Зазначені рахунки, акти приймання-передачі теплової енергії, а також досудова вимога про сплату заборгованості у розмірі 620 291,65 грн, були надіслані 23.02.2026 на поштову адресу відповідача, що підтверджується доданими до позовної заяви описом вкладення до цінного листа, реєстром поштових відправлень та поштовим чеком (а.с.24-25).
Відповідач частково сплатив заборгованість у розмірі 98 276,48 грн. 
Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за теплопостачання у розмірі 560 291,65 грн, 3 % річних у розмірі 23 305,38 грн, інфляційних втрат у розмірі 68 432,77 грн та пені у розмірі 28 375,47 грн. 
Предметом доказування у справі є встановлення обставин укладення договору про постачання теплової енергії від 01.02.2013 № 45, умови надання послуг, надання/ненадання послуг, строк дії договору, правомірність заявленої до стягнення заборгованості за теплопостачання, правомірності заявлених до стягнення 3 % річних, інфляційних втрат та пені. 
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи у їх сукупності, ураховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на таке.
За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (стаття 626 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація (пункт 2 частини першої статті 1, частина друга статті 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). 
Індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна (стаття 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). 
Відповідно до статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу перерв на міжопалювальний період. 
Частиною шостою статті 19 Закону України "Про теплопостачання" встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Як з`ясовано судом, у період з грудня 2023 по січень 2026 Комунальним підприємством "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської ради надано Обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив № 62 "ВЧИТЕЛЬ-4" послугу з теплопостачання у розмірі 658 568,13 грн. 
Відповідачем частково було сплачено заборгованість за вказаний період у розмірі 98 276,48 грн.
Станом на день прийняття рішення у справі заборгованість за договором про постачання теплової енергії від 01.02.2013 № 45 складає 560 291,65 грн, яка підтверджується матеріалами справи. тому підлягає до стягнення. 
Щодо стягнення 3 % річних у розмірі 23 305,38 грн за період з 21.01.2023 по 27.02.2026, інфляційних втрат у розмірі 68 432,77 грн за період з лютого 2023 по січень 2026 та пені у розмірі 28 375,47 грн за період з 21.01.2023 по 27.02.2026. 
Положеннями статті 611 ЦК України встановлено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За приписами статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Статтею 617 ЦК України встановлено підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, а саме: особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.
Особливості регулювання грошових зобов`язань встановлено статтею 625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів.
Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 ЦК України). 
Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені (стаття 549 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.
Частиною першою статті 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню у розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.
Відповідно до підпункту 9.5.4. пункту 9.5. договору у разі прострочення споживачем виконання грошового зобов`язання за цим договором споживач на вимогу теплопостачального підприємства зобов`язаний виплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, 3% річних, а також пеню за весь час прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Господарський суд встановив, що послуги, які надані відповідачу з теплопостачання, є комунальними послугами, а тому їх регулювання підпадає під норми Закону України "Про житлово-комунальні послуги".
Відповідно до статті Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022 (затвердженого Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022) введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, і станом на момент звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом по даній справі триває.
Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" визначено, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 №64 "Про введення воєнного стану в Україні", до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі.
Відповідно до приписів статей 2, 3 Закону України "Про кооперацію" кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю.
Відповідач у справі виступає у спірних правовідносинах з позивачем саме як колективний побутовий споживач (від імені всіх фізичних осіб співвласників) та договір укладений для забезпечення та сприяння співвласникам будинку в отриманні житлово-комунальних послуг належної якості та у встановлений строк. 
Споживач здійснює кінцевий розрахунок за спожиту теплову енергію до 20-го числа місяця наступного за розрахунковим. У випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів (пункт 6.9. договору). 
Перевіривши період розрахунку позивача заявленої до стягнення суми 3 % річних, інфляційних втрат та пені, приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем строків оплати за теплову енергію, судом встановлено, що правильним нарахування 3 % річних є період з 21.01.2024 по 27.02.2026, інфляційних втрат - з лютого 2024 по січень 2026 та пені за період з 21.01.2024 по 27.02.2026.
Так, за перерахунком суду 3 % річних за період з 21.01.2024 по 27.02.2026 становить суму у розмірі 21 487,80 грн, інфляційні втрати за період з лютого 2024 по січень 2026 становить 65 294,11 грн та пеня за період з 21.01.2024 по 27.02.2026 становить 26 163,73 грн.
З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних, інфляційних втрат та пені підлягають частковому задоволенню, в іншій частині заявлених позовних вимог задоволенню не підлягають.
Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з частиною першою статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають частковому задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за теплопостачання у розмірі 560 291,65 грн, 3 % річних у розмірі 21 487,80 грн, інфляційних втрат у розмірі 65 294,11 грн та пені у розмірі 26 163,73 грн. В іншій частині заявлених позовних вимог суд відмовляє. 
Щодо судових витрат. 
Згідно із частиною першою статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно із частиною третьою статті 4 Закону України “Про судовий збір” при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Оскільки при зверненні до Господарського суду Дніпропетровської області через систему “Електронний суд” заявлено вимогу майнового характеру (680 405.27 грн), то позивач сплатив судовий збір у розмірі 8 164,87 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 03.03.2026 № 15188. 
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у справі покладається на відповідача у розмірі 8 078,85 грн.
Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської ради до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив № 62 "ВЧИТЕЛЬ-4" про стягнення заборгованості задовольнити частково. 

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив № 62 "ВЧИТЕЛЬ-4", 49107, м.Дніпро, вул.Високовольтна, буд.81, код ЄДРПОУ 23642468 на користь Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської ради, 49081, м.Дніпро, просп.Слобожанський, буд.29, офіс 504, код ЄДРПОУ 32688148 заборгованість за теплопостачання у розмірі 560 291,65 грн (п`ятсот шістдесят тисяч двісті дев`яносто одна гривня 65 копійок), 3 % річних у розмірі 21 487,80 грн (двадцять одна тисяча чотириста вісімдесят сім гривень 80 копійок), інфляційні втрати у розмірі 65 294,11 грн (шістдесят п`ять тисяч двісті дев`яносто чотири гривні 11 копійок), пеню у розмірі 26 163,73 грн (двадцять шість тисяч сто шістдесят три гривні 73 копійок) та судовий збір у розмірі 8 078,85 грн (вісім тисяч сімдесят вісім гривень 85 копійок). 

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити. 

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 01.05.2026

Суддя О.В. Перова