Провадження № 2/679/85/2026
Справа № 679/840/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2026 року місто Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді Грибанової Л.О.,
за участю:
секретаря судового засідання Рябуха О.В.,
представника позивача Прядуна Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Нетішинського міського суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Прядун Р.В., до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 – про зменшення розміру аліментів, –

встановив:

16 червня 2025 року до Нетішинського міського суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Прядун Р.В., до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 – про зменшення розміру аліментів (а.с.1-3).
В обґрунтування позовних вимог у позовній заяві ОСОБА_1 зазначено:
відповідно до судового наказу Рівненського міського суду від 29 вересня 2020 року з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку до досягнення дитиною повноліття, які з боку позивача ОСОБА_1 сумлінно сплачуються у добровільному порядку, без вжиття заходів примусового виконання рішення суду, що підтверджується копіями платіжних інструкцій про перерахунок аліментів,
відповідно до судового наказу Нетішинського міського суду від 19 травня 2025 року з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_3 , на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку до досягнення дитиною повноліття
тож, з позивача ОСОБА_1 за двома судовими наказами сукупно стягнуто аліменти у розмірі 1/2 частки, тобто, половину доходів позивача ОСОБА_1 , що не відповідає вимогам процесуального закону та покладає непомірні обов`язки,
більше того, відповідач ОСОБА_3 звернулася до суду позовом про стягнення з позивача ОСОБА_1 аліментів на утримання дружини у розмір 1/6 частки доходів, що підтверджується копіями заяви та ухвали суду про відкриття провадження,
ст.161 ч.1 п.40 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину – однієї чверті, на двох дітей – однієї третини, на трьох і більше дітей – половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб,
однак, по судовим наказам, в результаті, аліменти стягнуто двічі у розмірі по 1/4 на кожну дитину, що не допускається в порядку наказного провадження,
відповідно до ст.192 СК України – розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом,
відповідно до ст.182 С`К України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення,
розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини,
а тому, слідуючи принципу рівності, позивач ОСОБА_1 вважає справедливим розмір стягнення від заробітку по 1/6 частки на кожну дитину, у цьому разі позивач ОСОБА_1 вважає необхідним врахувати проходження ним військової службу в лавах Збройних сил України і отримання грошового забезпечення, яке є єдиним джерелом доходу, що підтверджується копіями довідки про місце служби та довідки про грошове забезпечення, при цьому, знаходження військової частини у місті Хмельницькому, тобто, поза місцем постійного проживання у місті Нетішин, зумовлює позивача ОСОБА_1 орендувати квартиру, сплачуючи щомісяця, як орендну плату у розмірі 9000 гривень, так і комунальні витрати у декілька тисяч гривень, що підтверджується копією договору оренди,
крім цього позивач ОСОБА_1 зазначає, що він періодично бере участь у виконанні бойових завдань та, для забезпечення власної безпеки та належного виконання службових обов`язків, вимушений купувати необхідне військове оснащення, а також, несе витрати на лікування, зокрема, на усунення проблем із зором, що підтверджується копіями медичних документів,
більше того, позивач ОСОБА_1 матеріально допомагає непрацездатним батькам пенсійного віку, що є особам з інвалідністю, із якими він постійно проживає у місті Нетішин,
у зв`язку з чим, враховуючи вищевикладене та виходячи із співмірності матеріальних обов`язків з утримання дитини, який, у рівній мірі, має бути розділений із матір`ю кожної дитини, та – із реальною фінансовою спроможністю, вважає необхідним зменшення розміру аліментів, які стягуються із позивача ОСОБА_1 , зокрема:
за судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 29 вересня 2020 року – на користь ОСОБА_2 , на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття,
за судовим наказом Нетішинського міського суду Хмельницької області від 19 травня 2025 року – на користь ОСОБА_3 , на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

23 червня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Прядун Р.В., до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 – про зменшення розміру аліментів, – відповідно до ухвали Нетішинського міського суду від 23 червня 2025 року (а.с.46), – відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання.
10 жовтня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Прядун Р.В., до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 – про зменшення розміру аліментів, відповідно до ухвали Нетішинського міського суду від 10 жовтня 2025 року (а.с.129-130), – підготовче провадження закрито з призначенням справи до судового розгляду по суті.

21 липня 2025 року представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Власик В.Я., на виконання ухвали Нетішинського міського суду від 23 червня 2025 року, – надала до суду відзив на позовну заяву (вх. №4291/25 від 21 липня 2025 року (а.с.73-77), в якому зазначила щодо безпідставності позовних вимог про зменшення розміру аліментів, викладених у позовній заяві, оскільки, як вбачається позивач ОСОБА_1 за змістом позову, як на підставу зменшення розміру аліментів, які стягнуті судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 29 вересня 2020 року, – посилається на зміну сімейного стану (одруження), народження другої дитини, на утримання якої рішенням суду також стягнуті аліменти,
у ст.192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом,
відповідно, зменшення розміру аліментів, у зв`язку з народженням та утриманням дитини, яка народилась в іншому шлюбі, а також, утриманням дружини, без доведення погіршення майнового становища, самі по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів,
так, станом на час стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач ОСОБА_1 отримував мінімальну заробітну плату, і на даний час дохід позивача ОСОБА_1 значно збільшився та становить біля 50000 гривень, що підтверджується доданою до позовної заяви довідкою про доходи останнього,
слід зазначити, що позивачем ОСОБА_1 не додано жодних доказів, щодо наявності на утриманні останнього непрацездатних батьків, разом з якими, більш того, проживає рідна сестра позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_8 , що є працездатною та працює у філії «ВП «ХАЕС», де на одній з керівних посад, працює і рідний брат позивача ОСОБА_9 ,
посилання позивача ОСОБА_1 у позовній заяві щодо несення витрат на оренду житла, на оплату лікування та придбання необхідного військового оснащення із свого грошового забезпечення також є безпідставним, оскільки, військовослужбовці ЗС України, а також інших складових Сил оборони, мають право на отримання грошової компенсації за піднайом (найм) ними житлових приміщень за місцем проходження служби,
відповідно до ст.43 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та ст.15 Закону України «Про Збройні Сили України» – фінансове забезпечення заходів, пов`язаних з організацією військової служби і виконанням військового обов`язку, здійснюється за рахунок і в межах коштів Державного бюджету України, фінансування ЗС України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України,
відповідно до ст.16 Закону України «Про Збройні Сили України» держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців, резервістів, які виконують обов`язки служби у військовому резерві, та військовозобов`язаних, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, членів їх сімей, працівників ЗС України, а також, членів сімей військовослужбовців, резервістів та військовозобов`язаних, які загинули (померли), пропали безвісти, стали особами з інвалідністю під час виконання службових обов`язків або постраждали у полоні в ході бойових дій (війни), в умовах надзвичайного стану чи під час виконання службових обов`язків за межами України в порядку військовою співробітництва або у складі національного контингенту чи національного персоналу у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки,
окрім зазначеного, соціальний захист працівників ЗС України забезпечується, відповідно до законодавства про працю, про державну службу, інших нормативно-правових актів, тож, враховуючи вищезазначене, у задоволенні позову ОСОБА_1 про зменшення аліментів на утриманні дітей, – слід відмовити.

22 липня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Прядун Р.В., на виконання ухвали Нетішинського міського суду від 23 червня 2025 року, – надав до суду відповідь на відзив (вх. №4323/25 від 22 липня 2025 року (а.с.80-84), уточнивши зміст останньої 28 жовтня 2025 року (вх. №6501/25 від 28 жовтня 2025 року (а.с.135-138), у якій зазначив, що:
твердження представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Власик В.Я. про придбання позивачем ОСОБА_1 дороговартісного автомобіля не відповідають дійсності, на спростування чого до Сервісного центру МВС стороною позивача скеровано відповідний запит, відповідь на який, після надходження, буде надана до суду,
також, слід зазначити, що обидва батьки позивача ОСОБА_1 є непрацездатними, через що позивач ОСОБА_1 , виходячи із загальних моральних засад суспільства, фактично надає останнім допомогу, і обов`язок дітей дбати про своїх батьків – безумовний і беззаперечний, до того ж, наявність пенсії ніяк не виключає надання позивачем ОСОБА_1 батькам допомоги у матеріальній формі, зокрема, як приклад, допомоги у заготовці дров для опалення на зиму, і наявність інших братів і сестер не виключає допомогу батькам саме з боку позивача ОСОБА_1 , а тому, доводи представника відповідача ОСОБА_2 у цій частині не заслуговують на увагу,
щодо пільг та компенсацій також слід зазначити, що законодавство України передбачає право військовослужбовців на отримання деяких пільг і компенсацій, однак наявність задекларованого права автоматично не означає фактичну його реалізацію, яка не відбувається по причині недостатності коштів в умовах війни,
так, держава забезпечує речове забезпечення, однак, не покриває усі витрати та потреби для проходження служби і проживання: військовослужбовці самостійно за власний кошт придбавають значну кількість засобів захисту та амуніції, що є загальновідомим фактом, і факт купівлі засвідчується розрахунковим документом встановленої форми з позначкою дати продажу, в тому числі, із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів, тощо, таким чином, оригінали чеків про придбання товару, виданих споживачу, підтверджують реальність здійсненої операції,
слід відзначити, що знижка на квартирну плату та оплату вартості комунальних послуг, передбачена ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» поширюється виключно на власне, а не орендоване житло,
зауваження представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Власик В.Я. щодо відсутності у позивача ОСОБА_1 додаткових витрат також є необґрунтованими, оскільки, згідно медичних документів, доданих до позовної заяви, рекомендовані лікарями препарати за даними відкритих джерел інформації у мережі інтернет мають немалу вартість, крім того, відпуск лікарських засобів, у яких має потребу позивач ОСОБА_1 відбувається виключно на комерційній основі, так як вони не входять до Національного переліку лікарських засобів, які закуповуються за державні кошти, отже, є документально підтвердженим, що позивач ОСОБА_1 витрачає близько 2000 гривень на місяць на ліки, що обов?язково має бути враховано судом при оцінці майнового становища останнього,
у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_10 , будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання – не з`явився, причини неявки – суду не повідомив, клопотань щодо відкладення розгляду цивільного провадження – до суду не надав.
Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Прядун Р.В., посилаючись на узгоджену з позивачем ОСОБА_10 спільну позицію, вважав за можливе проведення судового розгляду у цивільному провадженні за відсутності останнього, і, водночас, підтримавши обґрунтування заявлених вимог та наполягаючи на задоволенні позову в повному обсязі, вважав за необхідне зменшити розмір стягнутих з позивача ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей, зокрема: за судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 29 вересня 2020 року – на користь ОСОБА_2 , на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, та – за судовим наказом Нетішинського міського суду Хмельницької області від 19 травня 2025 року – на користь ОСОБА_3 , на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, що буде необхідним та достатнім розміром аліментів.
Відповідач ОСОБА_2 та представник останньої – адвокат Власик В.Я., будучи своєчасно та належним чином повідомленими про час та місце проведення розгляду справи, в судове засідання – не з`явилися, причини неявки – суду не повідомили, клопотань щодо відкладення розгляду цивільного провадження, у разі необхідності, – до суду не скерували, і, виклавши свої аргументи і міркування в заперечення позовних вимог у відповідному відзиві на позов, вважали необхідним у задоволенні останнього відмовити, водночас, висловивши думку щодо можливості проведення судового засідання за відсутності сторони відповідача, тобто, у відсутність відповідача ОСОБА_2 та адвоката Власик В.Я., у відповідних заявах (вх. №ЕП-1637/25 від 17 липня 2025 року, №ЕП-2279/25 від 10 жовтня 2025 року, №2613/25 від 24 листопада 2025 року (а.с.68-69,125-126,146-147)
Відповідач ОСОБА_3 , будучи своєчасно та належним чином повідомленою про час та місце проведення розгляду справи, в судове засідання – не з`явилася, причини неявки – суду не повідомила, відзив на позовну заяву –не надала, клопотань щодо відкладення розгляду цивільного провадження, у разі необхідності, – до суду не скерувала.

У судовому засіданні встановлено:
відповідно до цифрової копії актового запису про народження у застосунку «Дія» за №277 від 21 лютого 2024 року (а.с.12) батьками дитини – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , – батьком, а відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , – матір`ю,
відповідно до судового наказу Рівненського міського суду від 29 вересня 2020 року (а.с.13) – з позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стягнуто аліменти на утримання дитини – сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 серпня 2020 року і до досягнення сином повноліття,
зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження від 26 квітня 2021 року (а.с.15) вбачається, що Нетішинським МВ ДВС ЦЗМУ МЮ (місто Хмельницький), на підставі заяви про примусове виконання, відкрито виконавче провадження – ВП №65243921 від 26 квітня 2021 року з примусового виконання судового наказу Рівненського міського суду Рівненської області від 29 вересня 2020 року, за яким – з позивача ОСОБА_1 , на користь відповідача ОСОБА_2 , стягнуто аліменти на утримання сина – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття,
зі змісту копій платіжних інструкцій від 08 червня 2025 року – на суму 6030 гривень 15 копійок, від 03 травня 2025 року – на суму 1005 гривень 03 копійки, від 09 квітня 2025 року – на суму 7035 гривень 18 копійок, від 06 березня 2025 року – на суму 7035 гривень 18 копійок, від 10 лютого 2025 року – на суму 7035 гривень 18 копійок, від 10 січня 2025 року – на суму 7035 гривень 18 копійок, від 05 грудня 2024 року – на суму 7035 гривень 18 копійок, від 08 листопада 2024 року – на суму 7035 гривень 18 копійок, від 07 жовтня 2024 року – на суму 7035 гривень 18 копійок, від 05 вересня 2024 року – на суму 7035 гривень 18 копійок, від 05 серпня 2024 року – на суму 7035 гривень 18 копійок, від 04 липня 2024 року – на суму 7035 гривень 18 копійок, від 06 червня 2024 року – на суму 7035 гривень 18 копійок, від 06 червня 2025 року – на суму 7035 гривень 18 копійок, від 04 травня 2024 року – на суму 7035 гривень 18 копійок, від 06 квітня 2024 року – на суму 7035 гривень 18 копійок, від 08 березня 2024 року – на суму 7035 гривень 18 копійок, від 07 лютого 2024 року – на суму 6030 гривень 15 копійок, від 06 січня 2024 року – на суму 6030 гривень 15 копійок, від 21 грудня 2023 року – на суму 1005 гривень 03 копійки, від 07 грудня 2023 року – на суму 6030 гривень 15 копійок, від 07 листопада 2023 року – на суму 5025 гривень 13 копійок, від 10 вересня 2023 року – на суму 1005 гривень 03 копійки, від 07 вересня 2023 року – на суму 5025 гривень 13 копійок, від 08 вересня 2023 року – на суму 1005 гривень 03 копійки, від 08 серпня 2023 року – на суму 5025 гривень 13 копійок, від 10 липня 2023 року – на суму 5025 гривень 13 копійок, від 08 червня 2023 року – на суму 5025 гривень 13 копійок (а.с.17-20) вбачається перерахування грошових коштів у визначених сумах з боку позивача ОСОБА_1 , на користь відповідача ОСОБА_2 , в рахунок сплати аліментів на утримання дитини – сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період часу червень 2023 року – червень 2025 року, 
відповідно до копії довідки Нетішинського МВ ДВС ЦЗМУ МЮ (місто Хмельницький) за №17457 від 23 червня 2021 року (а.с.16) – у ВП №65243921 щодо стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання сина – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованість, станом на 23 червня 2021 року, відсутня, що підтверджується інформацією з АСВП,
зі змісту постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 14 серпня 2025 року (а.с.111,112-113) вбачається, що 14 серпня 2025 року Нетішинським ВДВС у Шепетівському районі Хмельницької області ЦМУ МЮ (місто Київ) у ВП №78759220 при примусовому виконанні судового наказу Рівненського міського суду від 29 вересня 2020 року – про стягнення з позивача ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 серпня 2020 року і до досягнення сином повноліття, – постановлено рішення звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , які останній отримує у в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ,
відповідно до цифрової копії актового запису про шлюб у застосунку «Дія» за №144 від 28 грудня 2023 року (а.с.22) – 28 грудня 2023 року у Нетішинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) – позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 (прізвище до шлюбу – ОСОБА_11 ) уклали шлюб, про що свідчить відповідний актовий запис за №144 від 28 грудня 2023 року (свідоцтва серії НОМЕР_2 від 28 грудня 2023 року та серії НОМЕР_3 від 28 грудня 2023 року),
відповідно до цифрової копії актового запису про народження у застосунку «Дія» за №146 від 09 вересня 2023 року (а.с.23) батьками дитини – ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є: позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , – батьком, а відповідач ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , – матір`ю,
відповідно до судового наказу Нетішинського міського суду Хмельницької області від 19 травня 2025 року (а.с.24,25) – з позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , стягнуто аліменти на утримання дитини – доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 травня 2025 року, та до досягнення дитиною повноліття,
із копії платіжної інструкцій №4461 від 06 червня 2025 року(а.с.28) вбачається перерахування грошових коштів на суму 6562 гривні 84 копійки з боку позивача ОСОБА_1 , на користь відповідача ОСОБА_3 , в рахунок сплати аліментів на утримання дитини у ВП №78176569
зі змісту постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 23 травня 2025 року (а.с.26,27) вбачається, що 23 травня 2025 року Нетішинським ВДВС у Шепетівському районі Хмельницької області ЦМУ МЮ (місто Хмельницький) у ВП №78176569 при примусовому виконанні судового наказу Нетішинського міського суду Хмельницької області від 19 травня 2025 року – про стягнення з позивача ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_3 , аліментів на утримання дитини: доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 травня 2025 року, та до досягнення дитиною повноліття, – постановлено рішення звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , які останній отримує у в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ,
із копії позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох річного віку та копії ухвали Нетішинського міського суду від 26 травня 2025 року (а.с.29,30-31), вбачається відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за змістом якого висунуто позовну вимоги про стягнення з ОСОБА_1 (позивача у даній справі), на користь ОСОБА_3 (відповідача у даній справі), аліментів на утримання останньої у розмірі 1/6 частки з усіх видів доходів, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку,
зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження від 07 серпня 2025 року (а.с.114,115) вбачається, що Нетішинським ВДВС у Шепетівському районі Хмельницької області ЦМУ МЮ (місто Київ), на підставі заяви про примусове виконання, відкрито виконавче провадження – ВП №78794163 від 07 серпня 2025 року з примусового виконання виконавчого листа Нетішинського міського суду, за яким – з позивача ОСОБА_1 , на користь відповідача ОСОБА_3 , стягнуто аліменти на дружину у розмірі 1/10 частини заробітку (доходу) позивача ОСОБА_1 , щомісячно, починаючи з 19 травня 2025 року і до досягнення їх донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_6 ,
із копії довідки в/ч НОМЕР_1 за №1759/2/745 від 07 травня 2025 року (а.а.32) вбачається, що позивач ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом у в/ч НОМЕР_1 ,
із копії посвідчення серії НОМЕР_4 від 24 квітня 2023 року (в/ч НОМЕР_5 (а.с.38) вбачається, що позивач ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій, безтерміново,
із копії довідки в/ч НОМЕР_1 про доходи №1759/9/362 від 03 червня 2025 року (а.с.33) вбачається, що загальна сума доходів позивача ОСОБА_1 , за період з грудня 2024 року по травень 2025 року складає 338052 гривні 98 копійок, з яких грошове забезпечення: за грудень 2024 року – 48853 гривні 44 копійки, за січень 2025 року – 48599 гривень 09 копійок, за лютий 2025 року – 48120 гривень 09 копійок, за березень 2025 року – 48120 гривень 09 копійок, за квітень 2025 року – 48120 гривень 09 копійок, за травень 2025 року – 48120 гривень 09 копійок, та – одноразова грошова допомога на оздоровлення у лютому 2025 року – у сумі 48120 гривень 09 копійок,
відповідно до службової характеристики в/ч НОМЕР_1 (а.с.52) – позивач ОСОБА_1 за час проходження служби у в/ч НОМЕР_1 зарекомендував себе з позитивної сторони, як сумлінний, дисциплінований військовослужбовець, …, принциповий, …, чесний і правдивий, …, в колективі користується повагою, на критику реагує правильно, вказані недоліки усуває вчасно,
із копії договору оренди житлового приміщення (квартири) від 29 січня 2024 року та копії акту приймання-передачі приміщення від 01 лютого 2024 рок (а.с.34,35) вбачається укладення договору оренди квартири АДРЕСА_2 та винаймання житлового приміщення з боку позивача ОСОБА_1 зі сплатою вартості оренди у 9000 гривень, щомісячно, та вартості комунальних платежів, згідно тарифів і показників лічильників у календарному місяці,
відповідно до копії фотосвітлини (а.с.89) вбачається наявність військової амуніції та засобів захисту,
із копій розрахункових документів – Веб-Чеків за №1THuLykv9PM від 04 березня 2025 року, №-uwJf6pGpms від 08 квітня 2025 року, №Mdbs9mxyhoU від 01 травня 2025 року, №_Ed4QWVQu7s від 12 червня 2025 року, №hMHvek8Q15c від 07 червня 2025 року магазину ФОП « ОСОБА_13 », по АДРЕСА_3 вбачається придбання засобів захисту та амуніції, зокрема: сумки ТМ «FOXTROT Mk2-cordura-Adaptive», вартістю 2451 гривня, розвантажувальної системи ТМ «Guardian chst Rig-cordura-MuitiCam», вартістю 5175 гривень, бейсболки ТМ «BBc tactical-PolyCotton Rips top-camogrom HC7113-14», вартістю 840 гривень, сорочки ТМ «MCDU combat-Black», вартістю 2883 гривні 25 копійок, сумки поясної ТМ «POSSUM-cordura-Rhodesian camo», вартістю 1515 гривень,
відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП НМР «Спеціалізована медико-санітарна частина місто Нетішин» №132 від 11 травня 2025 року (а.с.36) – позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період часу з 07 січня 2025 року до 11 січня 2025 року перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: основний: G90.8, супутні: K76.0, N28.1,
із копії виписки обстеження у Офтальмологічному Центрі «ЗІР» від 12 травня 2025 року (а.с.37) вбачається звернення позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у медичної установи, обстеження та встановлення діагнозу: міопія слабкого ступеня правого ока, міопія середнього ступеня лівого ока, з рекомендацією лікування: МЛК OD-2,0/OS-3,0, зволожуючі каплі (гілайс аміно, оптінол 0,21 %), спостереження та амбулаторного лікування ретинопротекторного профілю двічі на рік,
із копій фіскальних чеків аптечних установ ТОВ «Подорожник Хмельницький» та ТОВ «Хмельницька міська перша аптека» за №ajGCLE7A7as від 21 липня 2025 року, №Nrp9tmHx_DA від 21 липня 2025 року ( а.с.90) вбачається придбання ліків: Оптінол (краплі очні), вартістю 463 гривні 10 копійок, Реню MPS (універсальний розчин для лінз), вартістю 570 гривень 80 копійок,
відповідно до інформації сайту «ТАBLETKI. UA» щодо вартості медичних препаратів (а.с.91) – вартість препарату «Магній В6» (вітамінно-мінеральний комплекс, капсули №60) складає від 372 гривень 30 копійок, вартість препарату «Гілайс Аміно» (розчин офтальмологічний стерильний по 10 мл у флак.) складає від 327 гривень до 418 гривень 30 копійок, вартість препарату «Укрлів» (таблетки по 500 мг №100 (10х10) складає від 2979 гривень 30 копійок до 3300 гривень 89 копійок, вартість препарату «Оптінол» (краплі очні 0,21% по 10 мл в флак.) складає від 292 гривень 70 копійок до 440 гривень 90 копійок,
відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого Славутським міськвідділом ЗАГС у Хмельницькій області 01 серпня 1984 року (актовий запис за №356 від 01 серпня 1984 року (а.с.102), батьками позивача – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є: ОСОБА_14 – батьком, і ОСОБА_15 – матір`ю,
із копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_7 (серія НОМЕР_8 від 12 січня 2015 року (а.с.58) вбачається, що ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який приходиться батьком позивачеві ОСОБА_1 , має право на отримання пенсії за віком, термін дії: довічно,
із копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_9 (серія НОМЕР_10 від 08 червня 2023 року (а.с.59) вбачається, що ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка приходиться матір`ю позивачеві ОСОБА_1 , має право на отримання пенсії за віком, термін дії: довічно,
відповідно до інформації Головного сервісного центру МВС за №31/2262АЗ-18447-2025 від 23 липня 2025 року (а.с.103) вбачається, що, станом 22 липня 2025 року, в Єдиному державного реєстру транспортних засобів інформація про транспортні засоби, які зареєстровані/були зареєстровані за позивачем ОСОБА_1 , за період з 01 січня 2022 року до 21 липня 2025 року, – відсутня.

Так, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси – у спосіб, визначений законом, дотримуючись завдань та основних засад цивільного судочинства, якими є – справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, і судовий захист – є однією з гарантій забезпечення прав і свобод учасників судового процесу.
Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст.4 ЦПК України), що, окрім того, закріплено у ст.16 ЦК України, за приписами якої – кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Тож, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених ЦПК України випадках, і учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору – на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, при цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, при цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст. 12, 81 ЦПК України).
Разом з тим, згідно з положеннями ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, і обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.
Водночас, суд вирішуючи справи, застосовує при розгляді проваджень – Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року і Протоколи до останньої, згоду на обов`язковість яких надано ВР України, а також, практику Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ (ст.10 ч.4 ЦПК України), оскільки, згідно із ст.9 Конституції України, – Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі – Конвенція), підлягає застосуванню в Україні, як частина національного законодавства, що повністю узгоджується з приписами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» №3477-IV від 23 лютого 2006 року, за якими – суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Крім того, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах ВС (ст.263 ч.4 ЦПК України).
Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства, при цьому, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (ст.7 ч.8, ст.7 ч.9 СК України).
Таким чином, спірні правовідносини, які виникли між сторонами, щодо виконання обов`язку батьків утримувати дитину та виконання обов`язків подружжя по утриманню дітей, регулюються нормами Сімейного кодексу України (далі СК України), зокрема, главою 15 СК України.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими (ст.8, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»).
У відповідності до положень ст.51 Конституції України та ст.150, ст.180 СК України – батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
При цьому, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, і розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст.141 СК України).
Водночас, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ст.152 ч.1 СК України).
Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року та іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана ВР України, і регулювання сімейних відносин – має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (ст.7 СК України).
Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, і, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини, при цьому, найкращі інтереси дитини – є предметом їх основного піклування (ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року).
Тобто, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини (ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року).
Відповідно до положень ст.8 Конвенції – кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції, органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Тож, у відповідності до діючого законодавства – дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Відповідно до ст.181 ч.3 СК України – за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, при цьому, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину – не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ст.182 ч.2 СК України).
Згідно ст.183 ч.1 СК України – частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
При цьому, розмір частки від заробітку (доходу), що приходиться на утримання дитини, законом не встановлюється, а визначається судом у кожному конкретному випадку стягнення аліментів, з урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України.
Так, згідно положень ст.182 ч.1 СК України, – при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини,
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів,
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі, рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав,
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі, на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів,
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Однак, слід зазначити, що стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини може відбуватися у порядку наказного провадження, яке призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу – із дня подання такої заяви (ст.191 СК України).
За приписами цивільного процесуального законодавства, судовий наказ – є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 ЦПК України, і, відповідно, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також, органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (ст.160 ЦПК України).
Тобто, згідно цивільного процесуального закону – наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суд в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника, на основі доданих до заяви документів, видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.
За змістом ст.161 ч.1 п.4) ЦПК України – судовий наказ може бути видано, якщо … п.4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину – однієї чверті, на двох дітей – однієї третини, на трьох і більше дітей – половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.
Порядок наказного провадження встановлює спрощену процедуру вирішення спору, в тому числі, спору про стягнення аліментів на дітей в певних частках заробітку (доходу) платника аліментів, а також, визначає право боржника на звернення до суду з позовом про зменшення визначеного у судовому наказі розміру аліментів, оскільки, в силу ст.170 ч.7 ЦПК України – у разі видачі судового наказу, відповідно до ст.161 ч.1 п.4) ЦПК України, боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, за наявністю підстав для зменшення розміру аліментів, що передбачені матеріальним законом, а саме, ст.192 СК України, відповідно до якої – розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.
Отже, враховуючи зміст ст.181, ст.182, ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, і, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів – одержувач аліментів на дитину може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів, водночас, значне погіршення матеріального становища платника аліментів – може бути підставою для вимоги з боку останнього про зменшення розміру аліментів.
Тож, підставою для зміни розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, є зміна (погіршення або покращення) матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, які виникли після ухвалення судом означеного рішення, та інші встановлені законом випадки.
Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВС України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» – розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Також, у Постанові ВС України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів, а значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Крім того, слід зазначити, що ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» за №606-ХІV від 21 квітня 1999 року (зі змінами) визначає, що – загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі, в разі відрахування за кількома виконавчими документами, однак, це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, і у таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.
У відповідності до Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» за №4059-IX від 19 листопада 2024 року (ст.7) – з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць складає для: дітей віком до 6 років – 2563 гривні, дітей віком від 6 до 18 років – 3196 гривень.
У відповідності до Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік» за №4695-IX від 03 грудня 2025 року (ст.7) – з 01 січня 2026 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць складає для: дітей віком до 6 років – 2817 гривень, дітей віком від 6 до 18 років – 3512 гривень.
Приймаючи до уваги вищезазначене, суд, дослідивши надані в судове засідання матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, а також, беручи до уваги позицію учасників судового процесу, зокрема, викладену представником одного із відповідачів, а саме, відповідача ОСОБА_2 – адвокатом Власик В.Я. у відзиві на позов, і, відповідно, оцінивши надані докази, які мають значення для правильного вирішення справи, і на які кожна сторона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність – з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи, базуючись на засадах верховенства права, і, відповідно, ухвалюючи судове рішення, яке повинно бути законним та обґрунтованим, з максимально можливим урахуванням інтересів неповнолітніх дітей, – приходить висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 – про зменшення розміру аліментів, – підлягає задоволенню, так як, у судовому засіданні встановлено наявність обставин, які свідчать про зміну матеріального та сімейного стану платника аліментів, що, як наслідок, є правовою підставою для зменшення розміру встановлений стягнень, оскільки:
позивач ОСОБА_1 – є батьком дитини: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якого, відповідно до судового наказу Рівненського міського суду від 29 вересня 2020 року, сплачує аліменти, в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 серпня 2020 року і до досягнення повноліття, на користь відповідача ОСОБА_2 ,
позивач ОСОБА_1 – є батьком дитини: доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якої, відповідно до судового наказу Нетішинського міського суду від 19 травня 2025 року, сплачує аліменти, в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 травня 2025 року, та до досягнення повноліття, на користь відповідача ОСОБА_3 ,
крім того, позивач ОСОБА_1 – має на утриманні дружину: відповідача ОСОБА_3 , на користь якої зобов`язаний сплачувати аліменти у розмірі 1/10 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 19 травня 2025 року і до досягнення їх донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років, а також, надає матеріальну допомогу батькам пенсійного віку – ОСОБА_14 , 1954 року народження, та ОСОБА_15 , 1963 року народження,
слід зазначити, що позивач ОСОБА_1 , являючись військовослужбовцем, за власний кошт здійснює придбання військової амуніції/засобів захисту, тощо, та, перебуваючи на службі поза межами місця проживання (за межами міста Нетішин), вимушений орендувати житло, утримання якого також потребує певних витрат, до того ж, маючи певні розлади здоров`я, потребує відповідного лікування, яке, як наслідок, потребує придбання лікарських засобів та медикаментів, що підтверджено наданими стороною позивача та дослідженими у судовому засіданні доказами,
і означені обставини, зокрема, пов`язані з народженням дитини у іншому шлюбі, з наявністю на утриманні дружини, що доглядає за дитиною до досягнення трьох років, з наявністю інших додаткових фінансових зобов`язань, були відсутні на час ухвалення судового рішення щодо стягнення аліментів на утримання сина позивача – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема, судового наказу Рівненського міського суду від 29 вересня 2020 року (першого у часі),
і саме наявність яких вказує на зміну сімейного і матеріального стану позивача ОСОБА_1 , який є платником аліментів, так як у останнього на утриманні, як встановлено, перебувають двоє дітей, дружина та батьки,
тож, позивач ОСОБА_1 , керуючись приписами ст.170 ч.7 ЦПК України, після видачі судового наказу Нетішинського міського суду від 19 травня 2025 року (другого у часі), за яким останнього зобов`язано сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і за яким саме відкрито ВП №78176569 з примусового виконання судового рішення, що виключає формальність звернення, скерував позов про зменшення розміру аліментів, відповідно до ст.192 СК України, якою передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я та в інших передбачених СК України випадках,
і такі положення закону не виключають, в тому числі, і одночасне настання визначених підстав для зміни розміру аліментів, зокрема, і зміни сімейного, і зміни матеріального стану, при цьому, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів, що повністю узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові ВС від 14 грудня 2022 року у справі №727/1599/22,
водночас, беручи до уваги, що під час видачі судового наказу Нетішинського міського суду від 19 травня 2025 року (другого у часі) – не враховувалась наявність зобов`язання позивача ОСОБА_1 зі сплати аліментів за судовим наказом Рівненського міського суду від 29 вересня 2020 року (першим у часі), так як стягувач ОСОБА_3 звернулася до суду з вимогою про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину – у наказному провадженні,
таким чином, на думку суду, за вказаних обставин вбачається наявність двох самостійних підстав для зміни розміру аліментів: зміна матеріального та сімейного стану позивача ОСОБА_1 , який є платником аліментів, на що вказують одруження та народження дитини у іншому шлюбі, а також, виникнення інших фінансованих зобов`язань, і зазначені обставини вочевидь потребують додаткових матеріальних витрат, і доказів протилежного в заперечення позовних вимог, у відповідності до приписів ст.12, ст.81 ЦПК України, – до суду не надано, в той час, як обов`язок доведення обставин, які мають значення для вирішення спору, в тому числі, і щодо можливості або ж не можливості сплачувати аліменти в раніше визначеному судовим рішенням розмірі, покладається саме на сторону провадження.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд, беручи до уваги інтереси обох дітей позивача ОСОБА_1 , які мають право на забезпечення належних умов для всебічного розвитку, освіти, виховання, на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, та, аналізуючи норми права, що регулюють стягнення аліментів на утримання неповнолітніх, відповідно до визначеної цивільним процесуальним законодавством частки, яка підлягає стягненню на двох дітей, у вигляді однієї третини, – вважає вимоги позивача ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів з 1/4 частки доходів до 1/3 на двох дітей, тобто, по 1/6 частки на кожну дитину, обґрунтованими.
При цьому, суд, прийшовши до переконання щодо необхідності задоволення позовних вимог про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, на підставі ст.192 СК України, – та, відповідно, визначаючи розмір частки від заробітку (доходу), що має приходитись на утримання дитини, водночас, беручи до уваги, що на користь однієї дитини не може бути стягнуто більший розмір аліментів, ніж на користь іншої дитини, і зменшення розміру аліментів не можна компенсувати за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою, – вважає за доцільне у судовому рішенні зазначити мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який, згідно приписів ст.182 СК України, – не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також, визначити початок сплати присуджених судом аліментних виплат, відповідно до положень, викладених у Постанові Пленуму ВС України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за змістом яких – у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили (п.23 Постанови).
Тож, на переконання суду, розмір аліментів, визначений судовим наказом Рівненського міського суду від 29 вересня 2020 року та судовим наказом Нетішинського міського суду від 19 травня 2025 року, за якими з позивача ОСОБА_1 : на користь відповідача ОСОБА_2 – на утримання дитини: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також, на користь відповідача ОСОБА_3 , – на утримання дитини: доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , відповідно, у 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника підлягає зменшенню до 1/6 частини, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, – що, на думку суду, забезпечить фізичний, духовний та моральний розвиток утриманця, буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а також, не суперечить вимогам закону та буде відповідати засадам добросовісності, розумності та справедливості.
Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, і, хоча ст.6 п.1 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення, і питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року у справі «SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE», №4909/04, §58, рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «RuizTorija v. Spain», №303-А, §29).
Водночас, суд вважає за необхідне, ухвалюючи остаточне рішення за справою, вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, з урахуванням положень ЦПК України, а також, беручи до уваги наявність двох вимог немайнового характеру, за які судових збір підлягає сплаті окремо, оскільки, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру, в тому числі, і обставину, що позивач ОСОБА_1 , на підставі ст.5 ч.1 п.13) Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом, – стягнувши з відповідача ОСОБА_16 та з відповідача ОСОБА_3 – судовий збір, що становить 1211 гривень 20 копійок, з кожної, на користь держави, у зв`язку з задоволенням позовної заяви та волевиявленням позивача ОСОБА_1 , оскільки, у відповідності до положень ст.ст.133, 141-142 ЦПК України, – судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, при цьому, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, водночас, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову – на відповідача.
На підставі викладеного, з урахуванням положень ст.202, ст.203, ст.204, ст.205 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 81, 133, 141-142, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, –

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Прядун Р.В., до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 – про зменшення розміру аліментів, – задовольнити повністю.
Розмір аліментів, встановлений судовим наказом Рівненського міського суду від 29 вересня 2020 року, за яким – з позивача ОСОБА_1 , на користь відповідача ОСОБА_2 , на утримання дитини: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти, в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 серпня 2020 року і до досягнення повноліття, – змінити, стягнувши з позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_11 , на користь відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_12 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, та до досягнення дитиною повноліття.
Розмір аліментів, встановлений судовим наказом Нетішинського міського суду від 19 травня 2025 року, за яким – з позивача ОСОБА_1 , на користь відповідача ОСОБА_3 , на утримання дитини: доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуто аліменти, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 травня 2025 року, та до досягнення повноліття, – змінити, стягнувши з позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_11 , на користь відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_13 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , на користь держави, – судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 , на користь держави, – судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_11 , зареєстроване місце проживання – АДРЕСА_4 .
Представник позивача ОСОБА_1 : адвокат Прядун Руслан Володимирович, адреса для листування – 29013, місто Хмельницький, вулиця Подільська, 9/1.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_12 , зареєстроване місце проживання – АДРЕСА_5 .
Представник відповідача ОСОБА_2 : адвокат Власик Вікторія Яківна, адреса для листування: 33023, місто Рівне Рівненської області, вулиця С.Крушельницької, 77-а, офіс №312.
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_13 , зареєстроване місце проживання – АДРЕСА_6 .

Повний текст рішення складений 10 квітня 2026 року.

Суддя: