cправа №947/14296/26
провадження №3/947/1610/26

П О С Т А Н О В А
25 червня 2026 року м.Одеса
Суддя Київського районного суду міста Одеси Щербіна А.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

На адресу суду з УПП в Одеській області ДПП надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №314555 від 02 березня 2026 року, вбачається, що 02.03.2026 року близько 21 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, а саме: дії фізичного характеру: удари та ляпаси по обличчю, висловлення в словесних образах, погрози фізичною розправою відносно своєї співмешканки, ОСОБА_2 , що завдало шкоди її фізичному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.
В матеріалах справи також містяться: 1) заява ОСОБА_2 від 02.03.2026 року, у якій вона просить притягти до адміністративної відповідальності її співмешканця, ОСОБА_1 , який 02.03.2026 року за місцем мешкання ображав її словесно, погрожував фізичною розправою, принижував, залякував, наносив удари; 2) копія термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_1 від 02.03.2026 року.
З матеріалів справи вбачається, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був під особистий підпис повідомлений працівниками поліції про дату, час та місце судового розгляду.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, тому з метою повідомлення ОСОБА_1 про судові засідання судом неодноразово вживалися відповідні заходи. Оскільки матеріали справи не містять відомостей щодо контактного номеру телефону ОСОБА_1 , судом тричі було направлено поштою повістки за адресою проживання ОСОБА_1 , однак вони повернулися до суду із поміткою про невручення адресату.
Суддя звертає увагу, що з моменту складання протоколу, а саме з 02.03.2026 року, ОСОБА_1 був обізнаний про складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення та про його подальший розгляд судом. Також, у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 бажає надати пояснення у суді, однак, будь-яких пояснень, заперечень, заяв чи клопотань до суду не подавав, та будь-якого інтересу до результатів розгляду справи не проявляв.
На думку судді, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, аби дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Це є невіддільною складовою дотримання принципу правової визначеності та запобігання зловживанню процесуальними правами. 
Вказана позиція судді узгоджується з практикою ЄСПЛ у рішенні «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03).
Тож, приймаючи до уваги, що відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП, беручи до уваги розумні строки розгляду справи, суддя доходить висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 з метою виключення можливості уникнення адміністративної відповідальності шляхом закриття провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.
Потерпіла ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленою, у судове засідання не з`явилася. 
Частина 1 ст.173-2 КУпАП передбачає зокрема адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Згідно з п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі – Закон про домашнє насильство), домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;
Пункт 14 ч.1 ст.1 Закону про домашнє насильство визначає, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Також, відповідно до п.17 ч.1 ст.1 Закону про домашнє насильство вбачається, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. 
Згідно з п.5 ч.2 ст.3 Закону про домашнє насильство, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на осіб, які спільно проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою.
Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Таким чином, дослідивши докази по справі, оцінюючи кожний доказ з точку зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суддя робить висновок, що 02.03.2026 року близько 21 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно своєї співмешканки, ОСОБА_2 , а саме: удари та ляпаси по обличчю, словесні образи, погрози фізичною розправою, що завдало шкоди її фізичному та психічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Відповідно до ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення, зокрема враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.35 КУпАП суддею не встановлено.
Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.34 КУпАП, суддею не встановлено.
Таким чином, з метою виховання та запобігання вчинення ним нових правопорушень, суддя вважає, що обґрунтованим та достатнім буде застосувати до ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Відповідно до ст. 39-1 КУпАП, у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.
Вирішуючи питання щодо направлення особи на проходження програми для кривдників, суддя враховує той факт, що ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічних правопорушень не притягувався, у зв`язку з чим суддя вважає за можливе не направляти ОСОБА_1 на проходження відповідної програми.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,60 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 34, 35, 40-1, 173-2, 251, 252, 280, 283, 284, 288, 289, 291, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.
2. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
3. Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять (15) днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять (15) днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.
4. Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
5. Ця постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови. 

Суддя А.В. Щербіна