ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

справа № 380/4541/26

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Желік О.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -
в с т а н о в и в:

у провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала на розгляді адміністративна справа № 380/4541/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2026 адміністративний позов задоволено повністю.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо непроведення індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2019-2021 роки, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197, у розмірі 1,0796 та у розмірі 1,115.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (ЄДРПОУ 13814885) здійснити індексацію, перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2019-2021 роки, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії з 01 жовтня 2025 року у розмірі 1,197 (за 2023 рік), у розмірі 1,0796 (за 2024 рік) та у розмірі 1,115 (за 2025 рік) з урахуванням виплачених сум.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) грн 96 коп сплаченого судового збору.
На адресу суду 01.05.2026 від представника позивача - адвоката Гомзяка Ігоря Андрійовича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (поіменована як «Додаткові пояснення у справі») у справі № 380/4541/26 стосовно стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, в якій представник позивача просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката у даній справі у розмірі 5200,00 грн.
В обґрунтування заяви представник позивача вказав, що 28.04.2026 Львівський окружний адміністративний суд розглянув справу № 380/4541/26 та виніс рішення про задоволення адміністративного позову повністю, а у позовній заяві було зроблено заяву про стягнення витрат на професійну правову допомогу, до позовної заяви були додані рахунок (з описом послуг, їх обсягом та вартістю) і платіжна інструкція про часткову оплату, однак залишилась без розгляду позовна вимога про стягнення витрат на професійну правову допомогу. На підтвердження реальності понесених витрат на професійну правову допомогу представник позивача долучив до заяви: копію договору про надання правової допомоги; копію рахунку від 12.03.2026; копію платіжної інструкції від 12.03.2026; копію платіжної інструкції від 01.05.2026.
07.05.2026 від відповідача надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області проти задоволення заяви заперечило та просило відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі № 380/4541/26 у розмірі 5 200,00 грн. В обґрунтування заперечення відповідач вказав, що предмет спору у цій справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними. На переконання відповідача, підготовка позову у цій справі не вимагала від адвоката значного обсягу юридичної та технічної роботи. Покликаючись на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 26.06.2019 у справі № 200/14113/18-а, відповідач зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалене рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору. Окрім того, відповідач посилався на те, що справа № 380/4541/26 належить до категорії малозначних справ, а тому розмір витрат на правничу допомогу, заявлений позивачем до відшкодування, є необґрунтованим. Також відповідач зазначив, що бюджетом Пенсійного фонду України не передбачені кошти на судові витрати, а відповідно до частини 2 статті 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.
При вирішенні поданої заяви суд керується таким.
Відповідно до ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч. 2 ст. 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно з ч. ч. 3-4 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. ч. 5-7 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05.12.2012 (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 19 Закону № 5076-VI визначено такі види адвокатської діяльності: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч.1 ст. 1 Закону України № 5076-VI).
Відповідно до ст. 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Відповідно до пункту 1.1 Договору про надання правової допомоги № АБ-01/212 від 24.03.2025 (далі - Договір), укладеного між ОСОБА_1 (Клієнт) та Адвокатським бюро «Гомзяк та партнери» в особі керуючого бюро - адвоката Гомзяка Ігоря Андрійовича (Адвокатське бюро), Клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором.
Згідно з пунктом 2.1 Договору Адвокатське бюро на підставі звернення Клієнта приймає на себе зобов`язання з надання Клієнту юридичної допомоги, зокрема представництва у встановленому порядку інтересів Клієнта в судах усіх інстанцій.
Згідно з пунктом 4.1 Договору вартість наданих юридичних послуг Адвокатське бюро визначає самостійно після одержання від Клієнта замовлення на надання юридичної допомоги, та виставляє Клієнту відповідний рахунок. Пунктом 4.2 Договору передбачено, що оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту виставлення (або надіслання) Клієнту рахунку від Адвокатського бюро.
Відповідно до Рахунку на оплату № 193 від 12.03.2026, виставленого Адвокатським бюро «Гомзяк та партнери» ОСОБА_1 за Договором № АБ-01/212 від 24.03.2025, вартість послуги «Підготовка проекту та подання позовної заяви про перерахунок пенсії до Головного управління ПФУ у Львівській області» становить 5250,00 грн (7 годин х 750,00 грн).
Факт оплати Клієнтом наданих послуг підтверджується платіжними інструкціями: № @2PL533249 від 12.03.2026 на суму 1200,00 грн та № @2PL329440 від 01.05.2026 на суму 4000,00 грн, із призначенням платежу «За надання правової допомоги згідно договору № АБ-01/212». Загальна сума сплачених позивачем коштів за надання правової допомоги становить 5200,00 грн.
Таким чином, загальна сума витрат на професійну правничу допомогу, фактично сплачених позивачем адвокатському бюро у зв`язку з розглядом судової справи № 380/4541/26 у суді першої інстанції, складає 5200,00 грн.
Вказана вартість фактично сплачена позивачем, що підтверджується наявними у справі доказами.
При визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.09.2019 у справі № 826/8890/18.
Щодо доводів відповідача про те, що бюджетом Пенсійного фонду України не передбачені кошти на судові витрати, суд зазначає таке. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. Цією нормою прямо передбачено механізм компенсації судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що відповідає закону. Відсутність відповідних бюджетних призначень у відповідача не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Разом з тим, суд враховує, що дана адміністративна справа не належить до категорії складних, спір ґрунтується на сформованій правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 16.04.2025 у справі № 200/5836/24, розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, що не потребувало значних часових та інтелектуальних затрат адвоката. Обсяг наданих адвокатом послуг обмежився підготовкою позовної заяви; інші процесуальні документи (відповідь на відзив, клопотання тощо) адвокатом до суду не подавалися. Обсяг і складність складених у справі процесуальних документів не є значними.
Суд вважає, що визначена сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за результатами розгляду справи № 380/4541/26, є завищеною у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг і витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.
Суд вважає, що зазначений гонорар не є співмірним з обсягом проведеної роботи і вважає за можливе стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 1500,00 грн.
Таким чином, заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 134, 137, 139, 143, 241-246, 250, 252, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (ЄДРПОУ 13814885) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн 00 коп.
У задоволенні інших вимог заяви відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя  Желік О.М.