Справа №705/5758/25
2/705/879/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2026 року  м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі: 
головуючого судді Єщенко О.І., 
за участю:
секретаря судового засідання Остропольської О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, в якому просила суд: визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_3 . Після її смерті лишилося спадкове майно – квартира АДРЕСА_2 . Померла за життя заповіт не залишила. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є її чоловік ОСОБА_4 та доньки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . У встановлений законом строк 22.10.2024 вона прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини. 22.10.2024 приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Черповицької І.Ю. відкрито спадкову справу № 34/2024 щодо майна померлої. На день смерті всі спадкоємці були зареєстровані з померлою за вище вказаною адресою. Батько позивача ОСОБА_4 відмовився від прийняття своєї частки в спадщині після померлої дружини шляхом подачі заяви про відмову від прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса від 04.04.2025 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану квартиру, оскільки відповідно до п. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Таким чином її сестра прийняла спадщину після смерті матері. Разом з тим, ОСОБА_2 з 23.04.2012 є громадянкою російської федерації, з 2013 року в Україну не приїздила, постійно проживає в рф та не проживала з 2013 року, в тому числі і на момент смерті спадкодавиці ОСОБА_3 . Сама по собі реєстрація місця проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити про прийняття спадщини, так як не достатньо бути зареєстрованим за однією адресою із спадкодавцем. Позивач вважає, що ОСОБА_2 не є особою, яка фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , тому змушена звернутися з позовом до суду.
Представник позивача ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Просила суд позов задовольнити.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позицію свого представника та просила суд задовольнити позовні вимоги.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась. 
Вислухавши позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Умань Черкаської області померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 20 вересня 2024 року Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1250. 
Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 , яка відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.02.1999, посвідченим завідуючим Уманською міською державною нотаріальною конторою Копиловим В.І., на праві власності належить ОСОБА_3 .
Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 за законом є її чоловік ОСОБА_4 та дочки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
У постанові приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Черповицької І.Ю. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.04.2025 зазначено, що 22.10.2024 нею, приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Черповицької І.Ю., відкрито спадкову справу № 34/2024 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 . Згідно повідомлення № 01/02-10/10015/01/02-10/7321 від 23.10.2024 Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Уманської міської ради з померлою на день смерті були зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Донька померлої ОСОБА_1 прийняла спадщину після померлої ОСОБА_3 шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у встановлений законодавством термін (заява № 111 від 22.10.2024). Чоловік померлої ОСОБА_4 відмовився від прийняття своєї частки в спадщині після померлої дружини ОСОБА_3 шляхом подачі заяви про відмову від прийняття спадщини (заява № 112 від 22.10.2024). Відповідно до п. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, донька померлої ОСОБА_2 прийняла спадщину після померлої матері ОСОБА_3 , оскільки була зареєстрована з померлою на день смерті та не заявила про відмову від прийняття своєї частки в спадщині у встановлений законодавством термін. 04.04.2025 за видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом на цілу частку квартири номер АДРЕСА_2 , звернулась спадкоємиця – донька померлої ОСОБА_1 .
Зазначеною постановою приватного нотаріуса відмовлено спадкоємиці ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на цілу частку вищевказаної квартири.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (частина перша статті 1217 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).
Відповідно до частини першої, третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Місцем проживання фізичної особи згідно з частинами першою, другою та шостою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.
Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.
Таким чином, реєстрація місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути беззаперечним доказом того, що він проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі наявність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні показала, що вона знає позивача ОСОБА_7 – вона є її сусідкою. Вона її знає з 2000 року, після того, як купили поруч квартиру. У квартирі АДРЕСА_3 проживає ОСОБА_8 з батьком. Їй відомо, що у ОСОБА_9 є сестра ОСОБА_10 . Спочатку вони проживали всі разом, мати, батько та дві дочки. ОСОБА_10 поїхала і вже більше 10 років вона її не бачила, зі слів їй відомо, що вона проживає в росії.
Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні показав, що є чоловіком померлої ОСОБА_3 , сторони є його дочками. Його дочка ОСОБА_2 з 2012 року є громадянкою російської федерації та останній раз приїздила в Україну у 2013 році. Він проживає разом з дочкою ОСОБА_8 . Він знає, що ОСОБА_11 сама має успадкувати квартиру. Йому відомо, що ОСОБА_10 зареєстрована у квартирі, знає, де вона проживає, зв`язок з нею підтримує. Особистих речей ОСОБА_10 у квартирі немає. На запитання суду вказав, що квартира була зареєстрована на дружину. Дружина померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка ОСОБА_10 на поховання не приїздила. Те, щоб ОСОБА_8 успадкувала всю квартиру, була воля його дружини. Він звертався до нотаріуса із заявою, в якій відмовився від права на свою частку спадщини. ОСОБА_10 не може приїхати та ніяким чином передати відмову від спадкування своєї частки у спадщині, однак вона щодо спадкування квартири ОСОБА_8 не заперечує.
Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Таким чином, враховуючи, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є позивач ОСОБА_1 , інший спадкоємець ОСОБА_4 відмовився від своєї частки в спадщині після померлої дружини, дочка спадкодавиці ОСОБА_2 не проживала із спадкодавицею на час відкриття спадщини, тому не є такою, яка її прийняла, отже, вимоги позивачки як спадкоємця першої черги про визнання в порядку спадкування за законом права власності на квартиру АДРЕСА_2 є обґрунтованими та такими, що належить задовольнити у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 5, 11, 12, 13, 49, 76, 81, 82, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом, право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Умань Черкаської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 ; АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Суддя О.І.Єщенко