Справа № 141/250/26
Провадження №2/141/257/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

07 травня 2026 року       с-ще Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Климчука С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу № 141/250/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

06.04.2026 до суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.12.2019 між ТОВ «Партнер Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 53/922111228, відповідно до умов якого ТОВ «Партнер Фінанс» було надано відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 7000,00 грн на строк 14 днів. Оскільки укладений договір є відплатним, ним передбачено нарахування наступних платежів на користь позикодавця: плата за договором (у фіксованому розмірі 1960,00 грн) і проценти за договором у розмірі 2,00% від суми позики (залишку суми позики) на день. Разом з тим, плата нараховується лише за строк користування позикою, а проценти нараховуються лише у випадку користування позикою понад строк користування позикою. Також кредитним договором передбачена можливість позикодавця нараховувати пеню у розмірі 2 % від суми позики (залишку суми позики) за кожен день прострочення виконання зобов`язання.
28.12.2023 між ТОВ «Партнер Фінанс» та ТОВ «Свеа Фінанс» (попередня назва «Росвент Інвест Україна») було укладено договір факторингу № 01.02-91/23, відповідно до умов якого ТОВ «Свеа Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників, у тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за договором позики № 53/922111228 від 28.12.2019.
Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором.
Разом з тим, усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед первісним кредитором, відповідач здійснював платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики №53/922111228 від 28.12.2019 (в загальному розмірі було сплачено 1960,00 грн). Сплачуючи кредит, відповідач вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано.
Однак, у зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань, у нього утворилась заборгованість за договором позики № 53/922111228 від 28.12.2019 в розмірі 56280,00 грн, з яких 7000,00 грн – заборгованість за основним боргом, 49280,00 грн – заборгованість за пенею, яку позивач просить суд стягнути на свою користь, а також понесені судові витрати у справі у вигляді судового збору у розмірі 2662,40 грн.
Ухвалою суду від 08.04.2026 відкрито провадження у справі № 141/250/26 та з врахуванням вимог ст. 274 ЦПК України вирішено розгляд справи провести в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами 07.05.2026, зобов`язано позивача в порядку ст. 83 ЦПК України надати суду докази направлення ОСОБА_1 повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості за кредитним договором № 53/922111228 від 28.12.2019 та докази сплати відповідачем коштів за кредитним договором № 53/922111228 від 28.12.2019.
Також ухвалоюю суду від 08.04.2026 зобов`язано відповідача надати суду докази погашення боргу за кредитним договором № 53/922111228 від 28.12.2019.
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», будучи належним чином повідомленим про дату та місце розгляду справи № 141/250/26, жодних заяв чи клопотань суду не подав.
При цьому, у матеріалах справи міститься клопотання представника ТОВ «Свеа Фінанс» А. Паладич про розгляд справи без участі представника позивача, яка також проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про дату та місце розгляду справи № 141/250/26 шляхом скеровування коресподенції суду по місцю реєстрації, однак відзив на позовну заяву до суду не направив, а також жодних інших заяв чи клопотань до суду не подав.
Натомість, конверт з кореспонденцією суду, який було надіслано на адресу місця реєстрації відповідача, повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до ч. ч. 2, 4, 6, 7 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Отже, у разі якщо судове повідомлення направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною чи встановленою судом інформацією про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, і повернуто відділом поштового зв`язку з посиланням на відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, відмовою адресата від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Згідно із частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до частини першої, пунктів 1-2 частини другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
При вирішенні питання щодо можливості проведення судового розгляду за відсутності відповідача суд враховує, що провадження по даній справі відкрито 08.04.2026, строки для подання заяв по суті справи, визначених статями 191, 193, 199 ЦПК України сплинули, а відзив та зустрічний позов на позовну заяву в строки встановлені ухвалою суду від 08.04.2026 відповідачем подано не було.
Поряд з цим, частина 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997, передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Зокрема, відповідно до вимог ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З огляду на зазначені фактичні обставин справи, суд доходить висновку про можливість розгляду справи № 141/250/26 за відсутності сторін за наявними у справі матеріалами.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, розглянувши матеріали справи № 141/250/26, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
28.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Партнер Фінанс» (далі по тексту – позикодавець) та ОСОБА_1 (далі по тексту – позичальник) було укладено договір позики № 53/922111228, за умовами якого пoзикодавeць пepeдaв y влaснiсть позичальника на визначений строк гpoшовi кoшти (далі по тексту – пoзикa aбo сyмa пoзики) y poзмipi 7000,00 грн, а позичальник зобoв`язався пoвeрнyти сyмy пoзики позикодавцю тa сплатити платy за дoгoвoрoм y пoрядкy тa cтpoки, пepeдбaченi цим догoвором. 
Відповідно до п. 2.1. договору пoзичaльник пoвинен сплатити позикoдaвцю платy зa дoгoвoрoм y рoзмірі 1960,00 грн, яка визначається з розрахунку (за фіксованою незмінною ставкою) 2 % від суми позики за кожен день користування в мeжах стpoкy, передбаченого п. 3.5. догoвоpy.
Позикодaвeць надaє пoзикy шляxoм пeредачі roтівкoвих коштiв позичальнику. Підписанням цього договору позичальнику підтверджує, що він отримав від позикодавця суму позики у повному обсязі на дату підписання цього договору. Пoзичaльник повepтає суму позики шляхом внесення готiвкoвиx кoштiв y каcy пoзикoдавця aбo на 6анкiвський paxyнoк позикодавця. Днем повернення позики (її частини) вважається день внесення суми позики (її частини) в касу позикодавця або на банківський рахунок позикодавця. Згідно графіку платежів позичальник зобов`язаний повернути суму позики у повному обсязі та сплатити плату за договором у строк по 10.01.2020. Cтoрoни нa пiдставі ст. 534 Цивiльногo кoдексy Укрaїни дoсягли згoди пpo тaкий порядoк пoгaшення зa6oproвaнocтi за даним договором: у першу чергу сплачується пеня; у другу чергу сплачуються проценти згідно п. 5.6. договору; в третю чергу сплачується плата згідно п. 2.1. договору; в четверту чергу сплачується сума позики (п. 3.1. – п. 3.6. договору).
За порушення позичальникoм стрoкiв пoгaшeння гpoшoвих зoбoв`язань за цим дoгoвoрoм, позикодавець мaє прaвo вимагати від позичальника сплaтити позикодавцю пеню. У випадкy нараxyвaння позикодавцем пeнi, тaка пеня нараховується y рoзмipi 2% від суми простроченого грошового зoбoв`язання зa кожен день прострочення, включаючи дeнь погашення забopгoвaнoстi. Пoзичaльник зoбoв`язyється сплатити позикодавцю пеню за договором за першою вимогою позикодавця. Сторони на підставі ст. 625 ЦК України досягли згоди, що у випадку прострочення сплати позичальником своїх грошових зобов`язань за цим договором, позичальник зобов`язується на вимогу позикодавця сплатити 732 проценти річних від простроченої суми грошового зобов`язання (п. 5.2. – п. 5.4, п. 5.6. договору).
Дoговip позики вважається укладеним з моменту передачі грошей та діє з 28.12.2019 по 10.01.2020. 3aкiнчeння стpокy дії цьoгo дoгoвopy нe звільняє сторони від вiдпoвiдaльнoстi зa невиконання своїх зобов`язань, яке мaлo мiсце пiд чac дії цього договору, а також не звільняє від відповідальності за порушення стороною своїх зобов`язань, що будуть тривати після закінчення строку дії договору. Сторони досягли згоди, що всі зміни і доповнення до цього договору здійснюються сторонами у письмовій формі та скріпляються їх підписами (п. 8.1., п. 8.2, п. 8.4. договору).
Договір позики № 53/922111228 від 28.12.2019 підписано особисто відповідачем ОСОБА_1 та представником ТОВ «Партнер Фінанс» 28.12.2019 шляхом проставлення власноручних підписів.
Як убачається із розрахунку заборгованості за договором позики № 53/922111228 від 28.12.2019, заборгованість ОСОБА_1 за період з 28.12.2019 по 28.12.2023 становить 56280,00 грн, з яких 7000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 49280,00 грн – заборгованість за неустойкою.
28.12.2023 між ТОВ «Партнер Фінанс» (далі по тексту – клієнт) та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (далі по тексту – фактор) було укладено договір факторингу № 01.02-91/23, відповідно до умов якого клієнт передає (відступає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки, встановлені цим договором (п. 2.1. договору факторингу).
Згідно реєстру боржників № 4 до договору факторингу від 28.12.2023 № 01.02-91/23, за порядковим номером 6249 у реєстрі значиться ОСОБА_1 , загальна заборгованість якого за договором позики № 53/922111228 від 28.12.2019 складає 56280,00 грн, з яких 7000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 49280,00 грн – сума штрафних санкцій.
В подальшому, рішенням єдиного учасника ТОВ «Росвен Інвест Україна» № 1 від 25.03.2024 року було змінено назву Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Росвен Інвест Україна» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс».
Отже, зобов`язання за договором позики № 53/922111228 від 28.12.2019 було повністю виконано первісним кредитором ТОВ «Партнер Фінанс», зокрема, відповідачу було надано кредитні кошти на умовах, передбачених договором.
У свою чергу, відповідач не виконав умови взятих на себе зобов`язань, не погасив кредит та не сплатив платежі за користування кредитом, визначені договором позики № 53/922111228 від 28.12.2019 у повному обсязі, у зв`язку із чим заборгованість відповідача не погашена та становить 56280,00 грн.
Визначаючись щодо встановлених обставин та заявлених позовних вимог, суд керується наступним.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).
За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Також відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно ч. 1 ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Відповідно до ч. 2 ст. 518 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.
Статтею 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.
Стаття 1082 ЦК України зобов`язує боржника здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Отже, за змістом наведених вище положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора.
При цьому, аналіз змісту ст. 1082 ЦК України дозволяє дійти висновку, що викладені в ній положення щодо обов`язку боржника здійснити платіж факторові за умови, що боржник одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові, стосуються позасудового порядку вирішення спору. При цьому, невиконання фактором цього обов`язку не звільняє боржника від виконання обов`язків за кредитним договором, а лише дає йому право на виконання свого обов`язку перед первісним кредитором.
Відповідно до ст. ст. 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості.
Досліджуючи наявні у справі № 141/250/26 докази, суд доходить висновку про доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики № 53/922111228 від 28.12.2019 на підставі договору факторингу № 01.02-91/23 від 28.12.2023, оскільки відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами зазначеного кредитного договору.
Наявними у справі доказами підтверджується той факт, що відповідачу було надано кредитні кошти на умовах, передбачених договором позики, однак ОСОБА_1 допустив прострочення виконання грошового зобов`язання у строки, передбачені умовами укладеного договору.
Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.
Суд погоджується із відповідними розрахунками заборгованості, які долучено позивачем до позову, оскільки нарахування пені здійснені згідно умов укладеного між сторонами договору позики № 53/922111228 від 28.12.2019.
Поряд з цим, Верховний Суд України в постанові від 04 листопада 2015 року по справі №6-1120цс15 зазначив, що згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.
Як убачається з матеріалів справи № 141/250/26, умовами договору позики № 53/922111228 від 28.12.2019 сторонами погоджено, що за порушення позичальникoм стрoкiв пoгaшeння гpoшoвих зo6oв`язань за цим дoгoвoрoм, позикодавець мaє прaвo вимагати від позичальника сплaтити позикодавцю пеню, яка, у випадкy нараxyвaння позикодавцем пeнi, нараховується y рoзмipi 2% від суми простроченого грошового зoбoв`язання зa кожен день прострочення, включаючи дeнь погашення забopгoвaнoстi. При цьому, умовами кредитного договору сторонами також погоджено, що строк дії договору з 28.12.2019 по 10.01.2020, однак зaкiнчeння стpокy дії цьoгo дoгoвopy нe звільняє сторони від вiдпoвiдaльнoстi зa невиконання своїх зобов`язань, яке мaлo мiсце пiд чac дії цього договору, а також не звільняє від відповідальності за порушення стороною своїх зобов`язань, що будуть тривати після закінчення строку дії договору. 
Разом з тим, суд вважає, що нарахована позивачем неустойка (пеня) є надто завищеною, оскільки значно (понад у сім разів) перевищує загальний розмір заборгованості (зокрема, суму основного боргу у розмірі 7000,00 грн) за договором позики № 53/922111228 від 28.12.2019, що суперечить засадам цивільного законодавства, а саме справедливості, добросовісності та розумності.
З урахуванням установлених конкретних обставин справи № 141/250/26, а також зважаючи на той факт, що значна кількість населення України перебуває у важкому фінансовому становищі, зумовленому наслідками повномасштабної збройної агресії Російської Федерації проти України, суд вважає за доцільне зменшити розмір пені на 50 % від суми, яку позивач просить стягнути із відповідача.
Таким чином, із відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Свеа Фінанс» підлягає стягненню заборгованість за пенею у розмірі 24640,00 грн (50 % від суми заборгованості за пенею, пред`явлених позивачем до стягнення).
Отже, враховуючи фактичні обставини справи № 141/250/26, предмет та підстави заявлених позовних вимог, відсутність доказів повної сплати відповідачем кредитної заборгованості, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики № 53/922111228 від 28.12.2019 у загальному розмірі 31640,00 грн, з яких 7000,00 грн – заборгованість за основним боргом, 24640,00 грн – заборгованість за пенею.
Натомість, належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених у позові, а також доказів погашення заборгованості у строки, визначені умовами договору позики № 53/922111228 від 28.12.2019, відповідачем суду не надано та матеріали справи № 141/250/26 не містять.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне.
Згідно з частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням положень статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2662,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 11, 203, 215, 512-517, 551, 610- 612, 625-629, 639, 1048-1050, 1077-1080, 1082 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 142, 273, 279, 352, 354 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити частково.
2. Зменшити розмір неустойки (пені), нарахованої відповідачу ОСОБА_1 внаслідок невиконання ним своїх зобов`язань за договором позики № 53/922111228 від 28.12.2019 на 50 %, а саме з 49280,00 грн до 24640,00 грн.
3. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою:  АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (бульвар Вацлава Гавеля, буд. 6, м. Київ, код ЄДРПОУ 37616221) заборгованість за договором позики № 53/922111228 від 28.12.2019 у загальному розмірі 31640,00 грн (тридцять одну тисячу шістсот сорок гривень 00 копійок), з яких 7000,00 грн (сім тисяч гривень 00 копійок) –заборгованість за основним боргом, 24640,00 грн (двадцять чотири тисячі шістсот сорок гривень 00 копійок) – заборгованість за пенею.
4. Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою:  АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (бульвар Вацлава Гавеля, буд. 6, м. Київ, код ЄДРПОУ 37616221) витрати по відшкодуванню судового збору в розмірі 2662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок).
5. Копію рішення суду направити сторонам у справі згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Рішення суду оформлено та виготовлено 12.05.2026.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Учасники справи, яким повне рішення суду не було вручене у день його складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (бульвар Вацлава Гавеля, буд. 6, м. Київ, 03126, код ЄДРПОУ 37616221).
Відповідач:  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою:  АДРЕСА_2 ).

Суддя       С.В. Климчук