Справа № 420/3858/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2026 року м. Одеса

Зала судових засідань №22
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Аракелян М.М.
За участю секретаря Поліщука О.В. 
За участю сторін: 
Від позивача: ОСОБА_1 . 
Від відповідача: Худякова Н.Б. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_2 до Державного космічного агентства України про визнання протиправним та скасування пункту рішення та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2026 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 (сформована в системі «Електронний суд» 12.02.2026 року) до Державного космічного агентства України, у якій представник позивача просить суд:
прийняти позовну заяву та відкрити провадження в адміністративній справі;
здійснити розгляд справи за правилами загального позовного провадження;
визнати протиправним та скасувати пункт 4 рішення Центральної житлової комісії Державного космічного агентства України, оформленого протоколом від 9 жовтня 2025 року за № 5/2025;
зобов`язати Державне космічне агентство України зарахувати ОСОБА_2 на квартирний облік за населеним пунктом – м. Київ з датою прийняття на облік 25 вересня 1998 року (з 16 грудня 2002 року, вид черги – позачергово) у складі сім`ї з двох осіб ( ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_3 );
стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме, - витрати на правничу допомогу у розмірі 30 000,00грн. 
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена на суддю Аракелян М.М. 
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18.02.2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі; постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 10.03.2026 року; зобов`язано позивача подати суду додатки до позовної заяви у паперовому вигляді, зазначені у переліку додатків до позовної заяви.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він з 1998 року по 2002 рік проходив військову службу в Експлуатаційно-балістичному центрі Центру управління польотами космічних апаратів Національного центру управління та випробувань космічних засобів (м. Євпаторія, Автономна Республіка Крим). 31 жовтня 2023 року Центральною житловою комісією Державного космічного агентства України, розглянувши постанову Верховного Суду від 2 листопада 2022 року по справі № 757/16562/20-ц, прийнято наступне рішення (протокол № 3/2023): скасувати рішення Державного космічного агентства України, оформлене протоколом Центральної житлової комісії від 27 березня 2019 року № 2/2019, у зв`язку з визнанням його незаконним постановою Касаційного цивільного суду Верховного Суді від 2 листопада 2022 року у справі № 757/16562/20-ц; зарахувати ОСОБА_2 на квартирний облік з датою прийняття на облік 25 вересня 1998 року (з 16 грудня 2002 року, вид черги – позачергово) у складі сім`ї з двох осіб ( ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_3 ); включити ОСОБА_2 до списку осіб, які користуються правом позачергового одержання житлових приміщень, з 16 грудня 2002 року внести до книги обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання приміщень із оформленням відповідної облікової справи. Отже позивач перебуває на квартирному обліку у Центральній житловій комісії Державного космічного агентства України у складі сім`ї – позивач та його дружина, з 25 вересня 1998 року (загальна черга), з правом позачергового одержання житла – з 16 грудня 2002 року. Позивач, звільнений у запас за скороченням штатів, залишається на квартирному обліку до одержання житла з державного житлового фонду та у відповідності до пункту 13 розділу ІІ Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, відряджених до Державного космічного агентства України, та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженої наказом Державного космічного агентства України 24.10.2016 №196, у передбачений Інструкцією спосіб наприкінці 2025 року надав усі оновлені документи, які підтверджуються факт законності його перебування на квартирному обліку та необхідності забезпечення житловим приміщенням, наслідком чого є рішення до Центральної житлової комісії Державного космічного агентства України, яке оформлено протоколом № 2/2026 від 14 січня 2026 року, відповідно до якого позивача визнано таким, що пройшов перереєстрацію. 09 жовтня 2025 року, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2025 року по справі № 420/21971/25, Центральною житловою комісією Державного космічного агентства України проведено засідання та прийнято рішення, оформлене протоколом № 5/2025, відповідно до якого (пункт 4), у тому числі, відмовлено позивачу та його дружині у наданні житлового приміщення для постійного проживання у м. Київ, у зв`язку з тим, що відповідно до пункту 9 розділу ІІ Інструкції, позивач перебуває на квартирному обліку за м. Євпаторія АРК. 
Оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки у зв`язку із окупацією Автономної Республіки Крим, відповідач, як і будь-який державний орган України, не має можливості забезпечити Позивача житловим приміщенням (надати житлове приміщення) у м. Євпаторія, АРК, оскільки держава Україна не здійснює фактичного контролю над окупованою територією Кримського півострова, а відтак, перебування Позивача на квартирному обліку за населеним пунктом м. Євпаторія, за жодних обставин, не призведе до отримання позивачем житлового приміщення, відповідно, у такий спосіб (постановка позивача на квартирний облік за населеним пунктом м. Євпаторія) відповідач свідомо позбавив позивача його права на отримання житла, яке передбачено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, відряджених до Державного космічного агентства України, та членів їх сімей житловими приміщеннями та іншими нормативно-правовими актами. Позивач має безумовне право на отримання житлового приміщення, оскільки його житлові права, набуті останнім під час перебування на квартирному обліку у НЦУВКЗ до окупації АРК. Військова частина (НЦУВКЗ), на квартирному обліку в якій перебував позивач, змінила місцезнаходження з с. Вітіне Сакського району Автономної Республіки Крим на АДРЕСА_1 , у зв`язку з неможливістю здійснювати діяльність в АРК через окупацію. Застосовуючи до спірних правовідносин аналогію закону, позивач мав би залишитись на квартирному обліку у НЦУВКЗ, а з врахуванням переміщення НЦУВКЗ до іншої місцевості (зміна місцезнаходження з м. Євпаторія, АР Крим на м.Київ), позивач мав би перебувати на квартирному обліку саме за м. Київ (місцезнаходження військової частини), оскільки отримання Позивачем житлового приміщення на окупованій території є неможливим.
24.02.2026 року позивач подав суду додатки до позову у паперовому вигляді.
06.03.2026 року відповідач подав відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та, зокрема, зазначає, що відповідно до п. пункту 10 розділу І Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, відряджених до Державного космічного агентства України, та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженої наказом Державного космічного агентства України 24.10.2016
196, питання, пов`язані із забезпеченням житлом військовослужбовців та членів їх сімей, вирішуються за місцем перебування їх на квартирному обліку. Відповідно до пункту 9 розділу ІІ Інструкції № 196 у разі ліквідації або переміщення в іншу місцевість установи ДКА чи житлової комісії облікові документи передаються їх правонаступнику, якщо він знаходиться в цьому самому населеному пункті. В іншому випадку облікові документи передаються до Центральної житлової комісії. Про передачу облікових документів установа ДКА повідомляє Центральну житлову комісію, яка здійснюватиме подальший квартирний облік військовослужбовців чи осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей за тим населеним пунктом, в якому було ліквідовано або з якого було переміщено установу ДКА чи
житлову комісію. Відповідно до пунктів 1 та 2 наказу ДКА від 14 квітня 2014 року № 60 «Про зміну місцезнаходження Національного центру управління та випробування космічних засобів і внесення змін до Положення про Національний центр управління та випробування космічних засобів» змінено місцезнаходження Національного центру управління та випробування космічних засобів, який зареєстровано в с. Вітине Сакського району, Автономної Республіки Крим, на нове місце – м. Київ, вул. Московська, 8, (наразі – вул. Князів Острозьких, 8). Тобто, Національний центр управління та випробування космічних засобів не ліквідовано і не реорганізовано, а лише змінено місцезнаходження, юридичну адресу: з «с. Вітине Сакського району, Автономної республіки 6 Крим», на нове місце – « 01010, м. Київ, вул. Московська, 8», у зв`язку з тимчасовою окупацією Автономної Республіки Крим. Згідно абзацу другого пункту 18 розділу VI Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 № 380 військовослужбовці, що перебувають на обліку, які були відряджені до державних органів, підприємств, організацій, установ (у тому числі до військових прокуратур), а також до державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки у разі звільнення з військової служби зараховуються на облік у військовому комісаріаті або КЕУ, КЕВ(КЕЧ) району за місцем перебування на військовому обліку. З питання виділення житла ОСОБА_2 до ДКА надходив адвокатський запит від 06.03.2025, у відповідь на який ДКА листом від 18.03.2025 повідомляло про порядок роботи ЦЖК ДКА та надало копії протоколів засідань 2023, 2025 років, на засіданні яких розглядалося питання ОСОБА_2 . У зв`язку з неодноразовими зверненнями та наданням повної інформації ОСОБА_2 та у зв`язку з тим, що на день звернення ОСОБА_2 в ДКА відсутнє будь-яке житло у тому числі службове для його розподілу, а також відсутня бюджетна програма 6381100 «Будівництво(придбання) житла для військовослужбовців Державного космічного агентства України» для виплати грошової компенсації за неотримане житло, ДКА на лист ОСОБА_2 (від 18.04.2025) листом ДКА від 16.06.2025 року надало відповідь без проведення засідання ЦЖК ДКА. Державним космічним агентством України виплата грошової компенсації військовослужбовцям (особам, звільненим з військової служби, та членам сімей військовослужбовців) за належне їм для отримання жиле приміщення здійснювалася лише у 2015, 2018 та 2019 роках по КПКВК 6381100 «Будівництво (придбання) житла для військовослужбовців Державного космічного агентства України». У Законах України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», «Про Державний бюджет України на 2022 рік», «Про Державний бюджет України на 2023 рік», «Про Державний бюджет України на 2024 рік», «Про Державний бюджет України на 2025 рік», пропозиції ДКА України щодо відкриття та фінансування бюджетної програми 6381100 «Будівництво (придбання) житла для військовослужбовців Державного космічного агентства України» не враховано. 09.10.2025 на виконання рішення Одеського оружного адміністративного суду від 22.09.2025 у справі №420/21971/25, Центральною житловою комісією Державного космічного агентства України було розглянуто заяву ОСОБА_2 від 18.04.2025 № 18- 04/2025 про надання житлового приміщення, проведено засідання та відповідно до якого (пункт 4), у тому числі, «Відмовлено у наданні ОСОБА_2 та члену його сім`ї (дружина ОСОБА_3 ) житлове приміщення для постійного проживання у м. Київ у зв`язку з тим, що відповідно до п.9 р. ІІ Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, відряджених до Державного космічного агентства України, та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженої наказом ДКА від 24.10.2016 № 196 (зі змінами) та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 15.11.2016 № 1482/296 перебуває на квартирному обліку за м. Євпаторія АР Крим.».
Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у відзиві зазначено, що на момент подачі заяви до заяви не надано належних та допустимих доказів про те, що ОСОБА_2 перерахував своєму адвокатам гонорар за надану правову допомогу у всій заявленій сумі, яка дійсно отримана адвокатами та з якої сплачені відповідні податки та збори. Враховуючи вищевикладене, у ДКА немає підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 щодо стягнення з ДКА на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу у розмірі 30000грн.
09.03.2026 року представник позивача подала відповідь на відзив, у якій, зокрема, зазначила, що заперечуючи проти позовних вимог, відповідач посилається на пункт 9 розділу ІІ Інструкції № 196 та вказує, що Державним космічним агентством України відмовлено позивачу у наданні житлового приміщення у м. Київ, оскільки останній перебуває на квартирному обліку за населеним пунктом - м. Євпаторія Автономна Республіка Крим. У змісті позовної заяви позивач вказував про тривалу окупацію Автономної Республіки Крим, починаючи з 2014 року, тобто, понад 12 років, через що відповідач, як і будь-який інший державний орган або орган місцевого самоврядування, не має можливості забезпечити позивача житловим приміщенням у населеному пункті – м.Євпаторія, Автономна Республіка Крим, що беззаперечно є відомим відповідачу фактом, який не потребує доказуванню у розумінні положень статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно, приймаючи у 2016 році Інструкцію, відповідач мав би передбачити той факт, що забезпечення військовослужбовців житловим приміщенням на території Автономної Республіки Крим є неможливим в силу окупації. Ігноруючи власний обов`язок, покладений на відповідача державою, відповідач, незважаючи на окупацію Автономної Республіки Крим, продовжує стверджувати, що позивач перебуває на квартирному обліку за населеним пунктом – м. Євпаторія, при цьому, відповідач навмисно замовчує той факт, що перебування на квартирному обліку у м. Євпаторія передбачає у подальшому надання житлового приміщення саме у цьому населеному пункті, чого відповідач, за жодних обставин, здійснити не може. Позивач перебуває на квартирному обліку з 25 вересня 1998 року на загальних підставах, а з 16 грудня 2002 року вид черги – позачергово, а за таких обставин, за умови дотримання відповідачем вимог власної ж Інструкції, позивач не був би змушений звертатись за захистом порушених прав до суду (№ 757/16562/20-ц) та тривалий час чекати поновлення порушених прав (понад 2 роки тривав розгляд справи), відповідно, позивач вже мав би отримати відповідну компенсацію, яка виплачувалась Відповідачем у 2015, 2018 та 2019 роках.
У підготовчому засіданні 10.03.2026 року оголошено перерву до 31.03.2026 року на задоволення відповідного клопотання представника позивача.
25.03.2026 року представник позивача подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (клопотання задоволено судом у судовому засіданні 07.04.2026 року).
У підготовчому засіданні 31.03.2026 року оголошено перерву до 07.04.2026 року на задоволення відповідного клопотання представника відповідача.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 07.04.2026 року підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи по суті на 23.04.2026 року.
У судовому засіданні 23.04.2026 року після заслуховування вступного слова представників позивача та відповідача, оголошено перерву до 12.05.2026 року.
У судовому засіданні 12.05.2026 року після закінчення офіційного з`ясування обставин справи, оголошено перерву до 26.05.2026 року.
У судовому засіданні 26.05.2026 року після виступів представників сторін у судових дебатах суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення у цьому судовому засіданні.
26.05.2026 року проголошено вступну та резолютивну частину рішення.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово представників сторін та їх виступи у судових дебатах, з`ясувавши всі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 у період з 1998 року по 2002 рік проходив військову службу в Експлуатаційно-балістичному центрі Центру управління польотами космічних апаратів Національного центру управління та випробувань космічних засобів (м.Євпаторія, Автономна Республіка Крим), на посаді інженера лабораторії первинної балістики, номер жетону А-093582.
28 серпня 1998 року ОСОБА_2 на ім`я начальника ЦУП КА (Центр управління польотами космічних апаратів) склав рапорт про прийняття житловою комісією ЦУП КА рішення про постановку Позивача на квартирний облік разом із членом сім`ї (дружиною) – ОСОБА_4 , а також надано витяг з будинкової книги про склад сім`ї та прописку, копію довідки про незабезпечення Позивача житловою площею.
Згідно з витягом із протоколу № 23 від 25 вересня 1998 року, житловою комісією ЦУП КА прийнято рішення про включення Позивача та його дружини до списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, дата постановки на облік - 25 вересня 1998 року
29 листопада 2002 року ОСОБА_2 звільнено з військової служби у запас у зв`язку із скороченням штатів (наказ Міністра оборони України № 713 від 29 листопада 2002 року).
07 квітня 2003 року позивач звернувся до Національного центру управління та випробувань космічних засобів (НЦУВКЗ) із заявою про прийняття на квартирний облік поза чергою, у зв`язку із звільненням у запас за скороченням штатів.
Згідно витягу з протоколу засідання житлової комісії НЦУВКЗ від 10 квітня 2003 року за № 6, житловою комісією НЦУВКЗ прийнято рішення про взяття ОСОБА_2 та членів його сім`ї на квартирний облік із збереженням попереднього часу перебування на обліку ЦУП КА з 25 вересня 1998 року на загальних підставах, а з 16 грудня 2002 року вид черги – позачергово.
У зв`язку із розірванням шлюбу із ОСОБА_4 , позивач звернувся до НЦУВКЗ із відповідною заявою про внесення змін про склад його сім`ї.
Згідно витягу з протоколу засідання житлової комісії НЦУВКЗ від 28 грудня 2007 року за № 9, житловою комісією НЦУВКЗ прийнято рішення про внесення змін складу сім`ї Позивача, а саме, - сім`я у складі: дружина ( ОСОБА_5 ), донька дружини ( ОСОБА_6 ).
Згідно із наказом ДКА України від 14 квітня 2014 року за № 60, змінено місцезнаходження НЦУВКЗ, який зареєстровано в с. Вітіне Сакського району Автономної Республіки Крим, на нове місце – 01010, м. Київ, вул. Московська, 8. 
Відповідно до цього наказу внесено до Положення про НЦУВКЗ, затвердженого наказом ДКА України від 12.04.2013 року за № 115, такі зміни: частину 2.3 статті 2 викласти в новій редакції: «Місцезнаходження Національного центру управління та випробувань космічних засобів: 01010, м. Київ, вул. Московська, 8. Місцезнаходження НЦУВКЗ є його юридичною адресою.
27 березня 2019 року Центральною житловою комісією Державного космічного агентства України (ЦЖК ДКА України) прийнято рішення (протокол № 2/2019) про:
- створення житловою комісією НЦУВКЗ додаткового обліку осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей за населеним пунктом: с. Вітіне Сакського району Автономної Республіки Крим;
- передачу облікової справи старшого лейтенанта запасу ОСОБА_2 до житлової комісії НЦУВКЗ.
ОСОБА_2 отримав лист НЦУВКЗ від 23 грудня 2019 року за № 2802-22-2019, яким його було проінформовано, що житлова комісія НЦУВКЗ прийняла рішення про відмову у поновленні Позивача та членів його сім`ї на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов у НЦУВКЗ (протокол № 18-19 від 17 грудня 2019 року), а також повернуто Позивачу його облікову справу.
ОСОБА_2 був взятий на облік Центральною житловою комісією Державного космічного агентства України на засіданні 31.10.2023 року на виконання постанови Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 02.11.2022 у справі 757/16562/20-ц за позовом ОСОБА_2 з урахуванням листа Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 23.03.2023 № 105/01-982/1, ухвали Київського цивільного суду Верховного Суду від 16.08.2023 у справі № 757/16562/20-ц, постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відкриття виконавчого провадження від 19.10.2023 ВП №73088472, направленої листом від 19.10.2023 № 73088472/20.1/3, при примусовому виконанні виконавчого листа №757/16562/20-ц, виданого 28.06.2023 Печерським районним судом міста Києва.
Також на засіданні ЦЖК ДКА 31.10.2023 року прийнято рішення про скасування рішення Державного космічного агентства України оформлене протоколом Центральної житлової комісії від 27 березня 2019 року № 2/2019 у зв`язку з визнанням його незаконним постановою Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 02.11.2022 у справі № 757/16562/20-ц, та прийнято рішення 5 зарахувати ОСОБА_2 на квартирний облік з датою прийняття на облік 25 вересня 1998 року (з 16 грудня 2002 року, вид черги – позачергово) у складі сім`ї з двох осіб ( ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_3 ) та включити ОСОБА_2 до списку осіб, які користуються правом позачергового одержання житлових приміщень, з 16 грудня 2002 року, внести до книги обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання житлових приміщень із оформленням відповідної облікової справи. (протокол № 3/2023 від 31.10.2023).
На засіданні ЦЖК ДКА 10.01.2025 року (протокол № 2/2025 від 10.01.2025) були розглянуті документи для проведення перереєстрації, згідно пункту 13 розділу ІІ Інструкції осіб, які перебувають на квартирному обліку в ДКА в загальній черзі на одержання житлових приміщень за м. Євпаторія АР Крим, та вирішено вважати таким, що пройшов перереєстрацію ОСОБА_2 .
18 квітня 2025 року ОСОБА_2 звернувся до «Державного космічного агентства України Центральної житлової комісії» з заявою про надання житлового приміщення.
Позивач звернувся до Центральної житлової комісії Державного космічного агентства України із заявою від 18 квітня 2025 року за № 18-04/2025, у якій з посиланням на фактичні обставини перебування його на квартирному обліку та положення Інструкції №190, просив:
1. Прийняти заяву ОСОБА_2 до розгляду.
2. Скликати засідання Центральної житлової комісії Державного космічного агентства України.
3. Провести засідання Центральної житлової комісії Державного космічного агентства України у місячний строк з дня отримання цієї заяви.
4. Включити до порядку денного засідання Центральної житлової комісії Державного космічного агентства України розгляд заяви ОСОБА_2 про надання житлового приміщення у м. Київ, про що прийняти відповідне рішення, оформлене протоколом.
5. Включити до порядку денного засідання Центральної житлової комісії Державного космічного агентства України розгляд питання про внесення пропозицій Голові Державного космічного агентства України щодо звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які мають житловий фонд, з питання передачі Державному космічному агентству України житлової площі в установленому законодавством порядку.
6. Включити до порядку денного засідання Центральної житлової комісії Державного космічного агентства України розгляд питання про визначення орієнтовної потреби в коштах на виплату компенсації та надати її до фінансового підрозділу на підставі даних щодо кількості військовослужбовців та членів їх сімей, які перебувають на квартирному обліку.
7. Надати ОСОБА_2 та члену його сім`ї (дружина ОСОБА_3 ) житлове приміщення для постійного проживання у м. Київ, яке має бути упорядкованим та оснащеним, відповідає встановленим санітарним та технічним вимогам.
ДКА листом № 3970-7 від 16.06.2025 року повідомило ОСОБА_2 про те, що рішення Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 02.11.2022 у справі № 757/16562/20-ц ДКА виконало в повному обсязі, про що його було раніше повідомлено, його зараховано на квартирний облік за м. Євпаторія АР Крим у складі сім`ї з двох осіб датою 25 вересня 1998 року та включено до списку осіб, які користуються правом позачергового одержання житлових приміщень у складі сім`ї з двох осіб датою 16 грудня 2002 року, згідно Інструкції..
Також ОСОБА_2 зазначеним листом було повідомлено, що ЦЖК ДКА здійснює засідання за потребою, в тому числі у разі відкриття бюджетної програми 6381100 «Будівництво (придбання) житла для військовослужбовців Державного космічного агентства України», та водночас проінформовано, що ДКА не зверталось до виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо виділення житла у зв`язку із введенням в дію Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», та на цей час у ДКА відсутнє будь-яке житло у тому числі службове для його розподілу, а також відсутня бюджетна програма 6381100 «Будівництво (придбання) житла для військовослужбовців Державного космічного агентства України» для виплати грошової компенсації за неотримане житло.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.09.2025 року у справі №420/21971/25 адміністративний позов ОСОБА_2 до Державного космічного агентства України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Державного космічного агентства України щодо не розгляду заяви ОСОБА_2 від 18 квітня 2025 року за № 18-04/2025 про надання житлового приміщення відповідно до Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, відряджених до Державного космічного агентства України, та членів їх сімей житловими приміщеннями затвердженої Наказом Державного космічного агентства України 24.10.2016 № 196
Зобов`язано Державне космічне агентство України розглянути заяву ОСОБА_2 від 18 квітня 2025 року за № 18-04/2025 про надання житлового приміщення відповідно до Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, відряджених до Державного космічного агентства України, та членів їх сімей житловими приміщеннями затвердженої Наказом Державного космічного агентства України 24.10.2016 № 196 та прийняти відповідне рішення.
Стягнуто з Державного космічного агентства України за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 судові витрати, а саме, - витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00грн. 
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
На виконання вищезазначеного рішення 09 жовтня 2025 року Центральною житловою комісією Державного космічного агентства України проведено засідання та прийнято рішення, оформлене протоколом № 5/2025, відповідно до якого (пункт 4), у тому числі, відмовлено ОСОБА_2 та його дружині у наданні житлового приміщення для постійного проживання у м.Київ, у зв`язку з тим, що відповідно до пункту 9 розділу ІІ Інструкції, позивач перебуває на квартирному обліку за м. Євпаторія АРК (т.1, а.с.25-26).
Не погоджуючись із цим рішенням, позивач звернувся до суду з позовом.
Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що з 20 лютого 2014 року територія Автономної Республіки Крим є окупованою російською федерацією, що є загальновідомою обставиною та не потребує доказування згідно ч.3 ст.78 КАС України.
27 березня 2014 року прийнята Резолюція «Про територіальну цілісність України» №68/262, відповідно до якої Генеральна Асамблея ООН, відзначаючи, що референдум, проведений в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі 16 березня 2014 року, не був санкціонований Україною, зокрема, підтверджує свою прихильність до суверенітету, політичної незалежності, єдності і територіальної цілісності України в межах її визнаних на міжнародному рівні кордонів; закликає всі держави відмовитися і утримуватися від дій, спрямованих на часткове або повне порушення національної єдності і територіальної цілісності України, в тому числі будь-яких спроб змінити кордони України за допомогою погроз силою, або інших, незаконних способів.
Генеральною Асамблеєю ООН прийнята Резолюція «Ситуація з правами людини в тимчасово окупованих АР Крим та м. Севастополь, Україна» (остання версія прийнята у грудні 2023 року), яка засуджує триваючі порушення Російською Федерацією прав людини, насильницькі зникнення, катування, незаконні арешти та депортації, вимагаючи негайного звільнення незаконно ув`язнених громадян України.
У цій Резолюції Генеральна Асамблея ООН містяться, серед іншого, такі ключові вимоги та фіксації: незаконна окупація; підтвердження, що АР Крим та м. Севастополь є тимчасово окупованою територією України. Отже, Резолюціями Організації Об`єднаних Націй, яка є глобальною міжнародною організацією, визнано та підтверджено факт окупації Російською Федерацією невід`ємної частини України – території Автономної Республіки Крим,
починаючи з березня 2014 року.
Згідно ст.1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. 
Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року, що відображено у постанові Верховної Ради від 21 квітня 2015 року «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків».
Відповідно до ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звертаючись до відповідача із заявою від 18 квітня 2025 року за № 18-04/2025 щодо надання приміщення у м. Київ, виходив з того, що:
- починаючи з 2014 року та станом на 2025 рік (дата звернення до ЦЖК ДКА), тобто, понад 11 років поспіль, Автономна Республіка Крим, у тому числі і м. Євпаторія (населений пункт, на квартирному обліку за яким перебуває позивач) залишається окупованою, а відтак, ні Відповідач, ні будь- який інший державний орган України не має можливості забезпечити позивача житловим приміщенням (надати житлове приміщення) на території АРК;
- позивач, станом на 20 лютого 2014 року – дата окупації АРК, перебував на квартирному обліку у НЦУВКЗ за населений пунктом - м.Євпаторія, АРК, що підтверджується довідкою НЦУВКЗ № 352 від 21.03.2014 року. Згідно із наказом ДКА України від 14 квітня 2014 року за № 60, змінено місцезнаходження НЦУВКЗ, який зареєстровано в с. Вітіне Сакського району Автономної Республіки Крим, на нове місце – 01010, м. Київ, вул. Московська, 8. Відповідно до цього наказу внесено до Положення про НЦУВКЗ, затвердженого наказом ДКА України від 12.04.2013 року за №115, такі зміни: частину 2.3 статті 2 викласти в новій редакції: «Місцезнаходження Національного центру управління та випробувань космічних засобів: 01010, м. Київ, вул. Московська, 8. Місцезнаходження НЦУВКЗ є його юридичною адресою». Отже, у зв`язку з анексією АРК та приймаючи до уваги наказ ДКА України від 14 квітня 2014 року за № 60, НЦУВКЗ (установу ДКА України), на квартирному обліку в якому перебував позивач, переміщено в іншу місцевість (змінено місцезнаходження), а саме, -м. Київ, вул. Московська, буд. 8.
Відповідно до ст.17,47 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Приписи Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлюють єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно ст.1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ст. 1-2 Закону військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України. Держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ст.2, п.1 ст.12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).
Абзацом 1 пункту 9 статті 12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-
експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Згідно ч.1 ст.9 Житлового кодексу України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.
Відповідно до положень статей 9, 43 Житлового кодексу України громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік.
Кабінет Міністрів України постановою від 3 серпня 2006 року за № 1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» затвердив Порядок (надалі - Порядок №1081), який визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі -військовослужбовці) та членів їх сімей.
Пунктом 29 Порядку № 1081 встановлено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.
Суд зазначає, що особа, яка звільнена з військової служби в запас або у відставку, має право на залишення на квартирному обліку з підстав, перелік яких є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. Військовослужбовці, у разі звільнення у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, мають право на отримання житла, а також право на грошову компенсацію.
Законодавцем визначено механізм реалізації такого права, що передбачає звернення військовослужбовця до відповідної уповноваженої житлової комісії із заявою та доданими до неї документами, що підлягають розгляду цією комісією із прийняттям рішення про задоволення вимог або про відмову в їх задоволенні. Інших альтернативних повноважень за результатами розгляду такої заяви військовослужбовця законодавством не передбачено.
Позивач є учасником бойових дій.
Згідно ст.5 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі підрозділів всіх видів і родів ЗСУ, як в воєнний, так і в мирний час.
Пунктом 14 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що учасникам бойових дій надаються зокрема, такі пільги, як першочергове забезпечення житлом осіб, що потребують поліпшення житлових умов.
Отже ОСОБА_2 як військовослужбовець, звільнений у запас у зв`язку із скороченням штатів, як особа, яка має статус внутрішньо переміщеної особи (перемістився з АРК через окупацію до м. Херсона), а також, як учасник бойових дій, має безумовне право на отримання житлового приміщення, при цьому, таке право є позачерговим (з 25 вересня 1998 року (загальна черга), з правом позачергового одержання житла – з 16 грудня 2002 року).
Суд зазначає, що наразі у зв`язку з окупацією Автономної Республіки Крим відповідач не має можливості забезпечити позивача житловим приміщенням (надати житлове приміщення) у м.Євпаторія, АРК, оскільки держава Україна не здійснює фактичного контролю над окупованою територією Кримського півострова, а отже, перебування позивача на квартирному обліку за населеним пунктом м. Євпаторія, не може призвести до отримання позивачем житлового приміщення у цьому населеному пункті. 
У постанові від 27 березня 2020 року у справі № 757/13634/17-ц Верховний Суд зазначив наступне:
«Пунктом 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних
частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що відповідно частини першої статті 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.
Отже, позивачу гарантуються його житлові права у тому обсязі, в якому він набув їх у АР Крим, у тому числі й право на перебування на квартирному обліку органів Служби безпеки України.
Житлові права позивача підлягають відновленню шляхом зарахування його саме на квартирний облік, що ведеться в органах Служби безпеки України, а не шляхом зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік на загальних підставах – у виконавчому комітеті міської ради за місцем фактичного проживання, як на тому наголошує відповідач».
У постанові від 27 лютого 2025 року у справі №260/276/21 Верховний Суд зазначив наступне:
«Забезпечення військовослужбовців належним житлом за безперервну військову службу є певною соціальною допомогою, підтримкою, додатком до основних джерел існування і спрямовані на реалізацію конституційного права кожного громадянина на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло (стаття 48 Конституції України).
Таким чином, при вступі на службу позивачу державою було гарантоване певне забезпечення і компенсації, які фінансуються із бюджету. Зупинення або звуження змісту і обсягу Конституційних соціальних прав є недопустимим і не повинні погіршувати становище особи.
Відповідно до статті 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону. 
Абзацом першим пункту 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Отже, зазначеним законом держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців (військовослужбовців запасу) житловим приміщенням або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених ЖК, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України».
Суд погоджується із твердженнями позивача, що він має безумовне право на отримання житлового приміщення, оскільки його житлові права, набуті останнім під час перебування на квартирному обліку у НЦУВКЗ до окупації АРК.
Приписами ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовці залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду. 
Судом встановлено, зо військова частина (НЦУВКЗ), на квартирному обліку в якій перебував ОСОБА_2 , змінила місцезнаходження з с. Вітіне Сакського району Автономної Республіки Крим на АДРЕСА_1 , у зв`язку з неможливістю здійснювати діяльність в АРК через окупацію.
Суд зазначає, що аналогія закону та аналогія права - це способи подолання прогалин у праві, коли відсутня конкретна норма, що регулює певні правовідносини. Аналогія закону передбачає застосування норми, яка регулює подібні за змістом відносини. Якщо подібної норми немає, застосовується аналогія права, тобто застосування загальних засад та принципів права.
Згідно ч.6 ст.7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.
Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, відряджених до Державного космічного агентства України, та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженої наказом Державного космічного агентства України 24.10.2016 196, (надалі – Інструкція № 196), визначено порядок забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (далі – військовослужбовці), які відряджені до Державного космічного агентства України із залишенням на військовій службі та проходять військову службу в Національному центрі управління та випробувань космічних засобів, представництвах генерального замовника – Державного космічного агентства України та їх відокремлених підрозділах (філіях).
Пунктом 1 розділу ІІ Інструкції № 196 визначено, що квартирний облік ведеться в Державному космічному агентстві України, установах ДКА відповідними житловими комісіями. До одержання житлового приміщення військовослужбовці та члени їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, мають право зареєструватися за місцем проходження військової служби в установах ДКА.
Згідно абз.1 п.4 розділу ІІ Інструкції № 196 військовослужбовці зараховуються на квартирний облік згідно з рішенням відповідної житлової комісії, що затверджується Головою Державного космічного агентства України (керівником установи ДКА).
Абзацом третім пункту 4 розділу ІІ Інструкції № 196 визначено, що датою зарахування на квартирний облік вважається день, коли житловою комісією винесено рішення про зарахування військовослужбовця на квартирний облік.
Відповідно до пункту 10 розділу І Інструкції № 196 питання, пов`язані із забезпеченням житлом військовослужбовців та членів їх сімей, вирішуються за місцем перебування їх на квартирному обліку. 
Відповідно до пункту 6 розділу І Інструкції № 196 військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання або за їх бажанням виплачується грошова компенсація за належне їм для отримання житлове приміщення. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання здійснюється шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла або новозбудованого, виключеного із числа службового, або вивільненого, або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, або грошової компенсації за належне їм для отримання житлове приміщення. Житлові приміщення надаються військовослужбовцям та членам їх сімей у межах норм, установлених законодавством.
Згідно з пунктом 9 розділу І Інструкції № 196 з метою дотримання вимог законодавства під час ведення обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, та членів їх сімей (далі - облік), розподілу житлової площі, призначеної для постійного проживання, участі в розподілі службових житлових приміщень та контролю за використанням житлових приміщень в Державному космічному агентстві України та установах ДКА створюються житлові комісії.
У пункті 1 розділу ІІІ Інструкції № 196 зазначено, що у Державному космічному агентстві України створюється Центральна житлова комісія Державного космічного агентства України (далі - ЦЖК). В установах ДКА створюються житлові комісії установ ДКА (далі - ЖК).
ЦЖК підзвітна Голові Державного космічного агентства України. ЖК підзвітні керівникам установ ДКА та ЦЖК.
Згідно з пунктом 4 розділу ІІІ Інструкції № 196 основними завданнями ЦЖК є: ведення квартирного обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують забезпечення житловими приміщеннями; розподіл службової жилої площі між установами ДКА; розподіл жилої площі, отриманої від інвесторів чи з інших джерел; контроль та розподіл службового житла Державного космічного агентства України; ухвалення рішень з питань надання житлових приміщень для постійного проживання; контроль за надходженням житлових приміщень, правильністю ведення їх обліку; визначення процентного співвідношення жилої площі, яка надається на загальну чергу, та жилої площі для її позачергового і першочергового отримання;
контроль за повнотою та якістю формування облікових справ військовослужбовців; розгляд звернень, заяв і скарг з питань, які належать до компетенції ЦЖК; ухвалення рішень щодо розподілу коштів для надання грошової компенсації за належне для отримання військовослужбовцями житлове приміщення або про відмову в її наданні; ведення контрольного обліку усіх військовослужбовців, яким надано грошову компенсацію за належне їм для отримання житлове приміщення; перевірка житлових умов військовослужбовців; перенесення черговості надання житлового приміщення на рік, якщо військовослужбовець чи особа, звільнена з військової служби, відмовиться від виділеного житлового приміщення, що відповідає вимогам та розміру; звіт про свою роботу Голові Державного космічного агентства України; виконання інших завдань, що стосуються житлово-побутової сфери.
Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ Інструкції № 196 з метою виконання завдань ЦЖК здійснює: організацію ведення квартирного обліку; додаткове опрацювання матеріалів щодо правомірності перебування військовослужбовців на квартирному обліку та перегляд рішень стосовно надання їм житла в порядку, установленому законодавством; прийняття рішення щодо надання службових житлових приміщень військовослужбовцям відповідно до законодавства; розгляд документів та забезпечення розподілу житлових приміщень між установами ДКА відповідно до вимог законодавства; контроль за використанням житлової площі, яка надійшла до установ ДКА; контроль і перевірка роботи ЖК; розгляд пропозицій, заяв, скарг, які надійшли під час роботи ЖК; внесення пропозицій Голові Державного космічного агентства України щодо звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які мають житловий фонд, з питання передачі Державному космічному агентству України житлової площі в установленому законодавством порядку; формування рішення Голови Державного космічного агентства України щодо надання житлових приміщень окремим військовослужбовцям та працівникам поза чергою з урахуванням їх особистого вкладу за підсумками року; опрацювання на підставі матеріалів юридичної служби питання щодо виконання судових рішень стосовно житлового забезпечення військовослужбовців, а також їх перебування на квартирному обліку; розгляд питання щодо клопотання про виключення (включення) житла зі (до) списку службового.
Відповідно до пункту 9 розділу ІІ Інструкції № 196 у разі ліквідації або переміщення в іншу місцевість установи ДКА чи житлової комісії облікові документи передаються їх правонаступнику, якщо він знаходиться в цьому самому населеному пункті. В іншому випадку облікові документи передаються до Центральної житлової комісії. Про передачу облікових документів установа ДКА повідомляє Центральну житлову комісію, яка здійснюватиме подальший квартирний облік військовослужбовців чи осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей за тим населеним пунктом, в якому було ліквідовано або з якого було переміщено установу ДКА чи житлову комісію.
Суд зазначає, що Інструкцією №196 не визначено та не регламентовано випадки переміщення військової частини в іншу місцевість через окупацію, як і не врегульовано питання подальшого перебування військовослужбовців, які перебували на квартирному обліку
за населеним пунктом, що перебуває в окупації, не врегульовано спосіб та можливість військовослужбовця отримати житлове приміщення, що знаходиться на окупованій території.
Частина 1 статті 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» встановила, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.
Пунктом 2 статті 20 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що закони та інші нормативно- правові акти України діють в частині, що не суперечить цьому Закону.
Застосовуючи до спірних правовідносин аналогію закону, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 мав би залишитись на квартирному обліку у НЦУВКЗ, а з врахуванням переміщення НЦУВКЗ до іншої місцевості (зміна місцезнаходження з м. Євпаторія, АР Крим на м. Київ), позивач мав би перебувати на квартирному обліку саме за м. Київ (місцезнаходження військової частини), оскільки отримання позивачем житлового приміщення на окупованій території наразі є неможливим.
Враховуючи тимчасову окупацію м. Євпаторія, АР Крим та переміщення НЦУВКЗ до іншої місцевості (зміна місцезнаходження з м. Євпаторія, АР Крим на м. Київ) суд вважає, що відмова позивачу та його дружині у наданні житлового приміщення для постійного проживання у м.Київ, у зв`язку з тим, що відповідно до пункту 9 розділу ІІ Інструкції, позивач перебуває на квартирному обліку за м. Євпаторія АРК, - є протиправною.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем законність оскаржуваного рішення не доведена, а його доводи суд відхиляє з вищенаведених мотивів.
У п. 110 рішення Європейського суду з прав людини від 23.07.2002 року у справі “Компанія “Вастберга таксі Актіболаг” та Вулік проти Швеції” визначено, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасовувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами для призначення податкових штрафів (санкцій), має саме податкове управління.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті спору не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).
Суд нагадує, що справедливе вирішення судом даного спору є завданням адміністративного судочинства.
Суд не може своїм рішенням затвердити оскаржуване рішення відповідача, яке має ознаки формального підходу та неврахування усіх обставин спірного питання.
Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню повністю.
Відповідно до ч.1 ст.143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», інші витрати для розподілу відсутні.
Що стосується відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30000грн., які складаються з складання від імені ОСОБА_2 позову до Державного космічного агентства України про скасування рішення (в частині) та зобов`язання вчинити певні дії суд зазначає наступне.
За договором про надання правничої допомоги №1409/23 від 14.09.20236 року, укладеним між АО «ЮС ЕКВІТАС» (Адвокатське об`єднання) та ОСОБА_2 (Клієнт) Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (п.1 Договору).
Згідно п.5.1 Договору правничу допомогу, яка надається Адвокатським об`єднанням, Клієнт оплачує в гривнях, шляхом переказу суми, вказаної в акті прийому-передачі робіт (надання послуг), яка зазначається у акті. Вартість правничої допомоги за одну годину роботи становить 2000грн. 
Згідно Акту прийому-передачі робіт (надання послуг) за Договором про надання правничої допомоги від 14.09.2023 року №14-09/03, Адвокатським об`єднанням надані наступні послуги - складання від імені ОСОБА_2 позову до Державного космічного агентства України про скасування рішення (в частині) та зобов`язання вчинити певні. Кількість витрачених годин – 02.02.2026 року з 09.00 до 13.00, 04.02.2026 року з 11.00 до 17.00, 05.02.2026 з 11.00 до 16.00. Сума – 15 годин х 2000,00грн., що становить 30000грн. (т.1, а.с.149-150).
Відповідно ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до ч.ч.1-2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно з ч.ч.3-4 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч.ч.5-7 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідачем заявлено клопотання  про відмову у стягненні з нього витрат на правничу допомогу.
Згідно з ч.1 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Згідно з ч.3 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" (заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" (заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява № 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Суд погоджується з доводами позивача про документальне підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу, відхиляючи аргументи відповідача, що ці витрати не є фактично сплаченими, тому їх неможливо розподілити між сторонами.
Суд вважає, що для цілей розподілу між сторонами понесених позивачем судових витрат слід визначити суму 8000грн. з огляду на зміст наданих послуг, враховуючи пов`язаність витрат на послуги адвоката з розглядом справи, розгляд справи в порядку загального провадження, обґрунтованість та пропорційність витрат до предмета спору, значення справи для сторін, тривалість спроб позивача поновити своє право. На користь позивача підлягають стягненню з відповідача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 8000грн. і така сума до відшкодування є пропорційною та пов`язаною із вчиненими адвокатом діями, що були необхідними для розгляду справи в суді, не є завищеними та є розумними.
Решта витрат на правничу допомогу у сумі 22000грн. покладається судом на позивача.

Керуючись ст. ст. 134, 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Державного космічного агентства України про визнання протиправним та скасування пункту рішення та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати пункт 4 рішення Центральної житлової комісії Державного космічного агентства України, оформленого протоколом від 9 жовтня 2025 року за № 5/2025.
Зобов`язати Державне космічне агентство України зарахувати ОСОБА_2 на квартирний облік за населеним пунктом – м. Київ з датою прийняття на облік 25 вересня 1998 року (з 16 грудня 2002 року, вид черги – позачергово) у складі сім`ї з двох осіб ( ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_3 ).

Стягнути з Державного космічного агентства України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 8000(вісім тисяч)грн. 00коп. витрат на професійну правничу допомогу. 

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 293,295 КАС України до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ).
Відповідач: Державне космічне агентство України (код ЄДРПОУ 00041482; місцезнаходження: вул.Князів Острозьких, буд.8, корп.30, м.Київ, 01010).

Повне рішення складено 18 червня 2026 року у зв`язку із перебуванням головуючого судді М.М.Аракелян у щорічній черговій відпустці з 02.06.2026 року по 16.06.2026 року включно.

Суддя М.М. Аракелян