Справа № 345/3907/24 
Провадження № 22-ц/4808/931/26 
Головуючий у 1 інстанції Онушканич В. В. 
Суддя-доповідач Девляшевський 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суду складі колегії суддів:
головуючого (суддя-доповідач)  Девляшевського В.А.,
суддів:     Баркова В.М., Мальцевої Є.Є.,
секретаря: Гудяк Х.М.,
з участю сторін та їх представників,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду, ухвалене суддею Онушканичем В.В. 16 вересня 2024 року в м.Калуші Івано-Франківської області, у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Калуський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про оголошення особи померлою,
в с т а н о в и в :
У липні 2024 року ОСОБА_2 звернулась в суд з заявою про оголошення особи померлою, вказавши заінтересованих осіб: Калуський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .
Заяву обґрунтовувала тим, що її чоловік ОСОБА_5 наказом УМВС України в Івано-Франківській області №424 о/с дск від 18.08.2014 року був відряджений до особливого розпорядження до м. Маріуполь Донецької області у складі працівників батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Івано-Франківськ» УМВС з метою забезпечення належного виконання завдань, визначених Законом України «Про боротьбу з тероризмом», несення служби з охорони громадського порядку в районах проведення антитерористичної операції.
Зазначає, що останній раз її чоловік виходив на зв`язок 27.08.2014 року телефоном, після чого жодної інформації про його місце перебування не було. За інформацією, наданою керівництвом підрозділу, де проходив службу чоловік, він зник безвісти у м.Іловайськ, Донецької області. За зверненням заявниці було відкрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 08.09.2014 року, а 15.10.2014 року заведено оперативно-розшукову справу категорії «Розшук» відносно ОСОБА_5 . Проте, на даний час місцезнаходження її чоловіка так і не встановлено.
Попри це, нею було вжито всіх можливих заходів щодо пошуку її чоловіка, але жодної інформації щодо його місцезнаходження у неї немає. ОСОБА_6 майже 10 років зникнення її чоловіка, проте результати за розшуковими діями відсутні. Зважаючи на участь її чоловіка в бойових діях та потрапляння в «іловайський котел», вважає, що нею в повній мірі доведено безвісну відсутність її чоловіка. У місці його проживання немає відомостей про місце його перебування протягом більше, ніж три роки, а тому є всі підстави для оголошення судом ОСОБА_5 померлим. 

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 16 вересня 2024 року заяву задоволено. Оголошено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, померлим. Днем смерті ОСОБА_5 вирішено вважати день набрання законної сили рішення суду про оголошення його померлим. 

Не погодившись з судовими рішеннями з підстав неповноти встановлення обставин, які мають значення для справи, представник ОСОБА_1 (особи, яка не брала участі в справі) подав апеляційну скаргу.
Вказує, що 17 лютого 2009 року його довірителька зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №15. В липні 2012 року подружжя досягло згоди щодо переводу ОСОБА_5 для подальшої служби до міліції в Харківській області. Після цього вони припинили спілкування. Від спільних знайомих вона отримала інформацію, що її чоловік зник безвісти влітку 2014 року на території Донецької області під час виконання службових обов`язків. В лютому 2026 року вона звернулась до Карлівського відділу ДРАЦС у Полтавському районі Полтавської області про отримання інформації щодо смерті чоловіка. Під час спілкування з працівником вияснила, що є інша жінка, яка теж є дружиною ОСОБА_5 та звернулась про визнання його померлим.
Вважає, що шлюб ОСОБА_2 зі ОСОБА_5 , який було зареєстровано 26.10.2012 Вістівською сільською радою Калуського району в зв`язку із неправозгідністю є обставиною, яка визначає оскаржуване рішення незаконним. Наявність оскаржуваного рішення унеможливлює припинення шлюбу ОСОБА_1 зі ОСОБА_5 .
Вказує, що судом не було вжито належних заходів щодо перевірки факту перебування ОСОБА_5 в інших зареєстрованих шлюбах, шляхом витребування відповідних відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, що призвело до ухвалення незаконного рішення на підставі заяви неналежної особи, оскільки заявником має бути саме ОСОБА_1 .
За наведених обставин просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 .

Правом на подання відзиву інші учасники справи не скористались.

В засіданні апеляційного суду скаржниця та її представник доводи доводи апеляційної скарги підтримали з наведених у ній мотивів.
ОСОБА_2 та її представник доводи скарги заперечили, посилаючись на законність та обґрунтованість ухваленого судом рішення. Заявниця додатково зазначила, що оголошення ОСОБА_5 померлим є необхідним для припинення зареєстрованого з ним шлюбу, оскільки вона має намір зареєструвати новий шлюб.
За положеннями статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Ухвалене в справі судове рішення місцевого суду не відповідає цим вимогам з огляду на таке.
Ухвалюючи рішення, суд, врахувавши, що у місці постійного проживання ОСОБА_5 немає відомостей про місце його перебування вже більше трьох років, а встановити таке не вдається, прийшов до висновку, що наявні підстави для оголошення ОСОБА_5 померлим.
За пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (частина перша статті 46 ЦК України).
За частиною другою статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Згідно із частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Стаття 47 ЦК України визначає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.
Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність.
Оголошення громадянина померлим має на меті усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Звертаючись до суду, ОСОБА_2 на підтвердження того, що є дружиною ОСОБА_5 надала копію свідоцтва про шлюб, зареєстрованого Вістівською сільською радою Калуського району Івано-Франківської області 26.10.2012 року актовий запис №3.
В свою чергу скаржниця ОСОБА_1 вказувала, що 17 лютого 2009 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №15.
Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, сформованого 11 лютого 2026 року, ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 17.02.2009, запис про розірвання шлюбу відсутній.
Як вбачається з інформації, наданої на запит апеляційного суду, 29.04.2026 року Калуським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України розглянуто справу за заявою ОСОБА_1 про припинення дії актового запису про шлюб ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований 26.10.2012 року виконкомом Вістівської сільської ради Калуського району за № 4.
Відповідно до складеного висновку Калуського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області даний актовий запис про шлюб визнано недійсним (припинено дію) відповідно до ч.1 ст. 39 Сімейного кодексу України. А саме: як такий, який зареєстрований з особою (конкретно - чоловіком), який одночасно перебував в іншому зареєстрованому шлюбі, що підтверджено наявним актовим записом № 15 про шлюб ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (прізвище після реєстрації шлюбу - ОСОБА_10 ), який зареєстрований 17.02.2009 року Карлівським відділом ДРАЦС у Полтавському районі Полтавської області.
Відповідно до ч.ч. 1, 4, 6 ст. 39 Сімейного кодексу недійсним є шлюб, зареєстрований з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі. За заявою особи орган державної реєстрації припиняє (визнає недійсною) дію актового запису про шлюб, зареєстрований з особами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті. Дія актового запису про шлюб припиняється (визнається недійсною) незалежно від смерті осіб, з якими було зареєстровано шлюб (частини перша - третя цієї статті), а також від розірвання цього шлюбу.
Таким чином, із наданої Калуським відділом державної реєстрації актів цивільного стану інформації вбачається, що актовий запис про шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , зареєстрований 26.10.2012 року, визнано недійсним (припинено його дію) відповідно до ч. 1 ст. 39 Сімейного кодексу України, оскільки на момент його державної реєстрації ОСОБА_5 перебував у іншому зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_1 , укладеному 17.02.2009 року, який не був припинений у встановленому законом порядку.
Отже, ОСОБА_2 не набула статусу дружини ОСОБА_5 , а відтак не була особою, права чи законні інтереси якої обумовлювали необхідність звернення до суду із заявою про оголошення його померлим. 
Враховуючи наведене, ОСОБА_2 не була належним заявником у цій справі, оскільки не довела наявності особистого матеріально-правового інтересу в оголошенні ОСОБА_5 померлим, що є необхідною умовою для звернення до суду в порядку окремого провадження. 
За таких обставин висновок суду першої інстанції про наявність у неї правових підстав для звернення із зазначеною заявою не відповідає встановленим у справі обставинам.
Згідно із частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з відмовою у задоволенні заяви ОСОБА_2 про оголошення особи померлою.
Керуючись статтями 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Калуського міськрайонного суду від 16 вересня 2024 року скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Калуський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про оголошення особи померлою.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий         В.А. Девляшевський
Судді:          В.М. Барков
Є.Є. Мальцева

Повний текст постанови виготовлено 30 червня 2026 року