ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року

м. Київ

cправа № 922/2991/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Берднік І. С. - головуючого, Зуєва В. А., Міщенка І. С.,
секретар судового засідання - Корнієнко О. В., 
за участю представників:
Офісу Генерального прокурора - Савицької О. В.,
Лозівської міської ради Харківської області - не з`явився,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Новаагро Україна» - не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу  (із доповненнями) Товариства з обмеженою відповідальністю «Новаагро Україна»
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.03.2026 (у складі колегії суддів: Попков Д. О. (головуючий), Слободін М. М., Стойка О. В.)
у справі № 922/2991/25
за позовом Лозівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Лозівської міської ради Харківської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новаагро Україна»
про стягнення 1 915 373,18 грн,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2025 року Лозівська окружна прокуратура звернулася до Господарського суду Харківської області з позовом в інтересах держави в особі Лозівської міської ради Харківської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новаагро Україна» (далі - ТОВ «Новаагро Україна»), у якому (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) просив суд стягнути з ТОВ «Новаагро Україна» на користь Лозівської міської ради 1 915 373,18 грн безпідставно збережених коштів.
В обґрунтування позовних вимог Лозівська окружна прокуратура послалась на те, що після набуття права власності на нежитлові будівлі відповідач усупереч вимогам законодавства використовує земельну ділянку, на якій ці будівлі розташовано, без оформлення права користування цією земельною ділянкою та державної реєстрації такого права, не сплачуючи плату за землю. Правовою підставою пред`явлених позовних вимог прокурором визначено статтю 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та зауважено, що заявлена до стягнення сума є безпідставно збереженими коштами у вигляді несплаченої орендної плати за користування відповідачем земельною ділянкою за період з 01.01.2021 по 31.12.2024.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 08.12.2025 у позові відмовлено.
Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 22.12.2025 заяву ТОВ «Новаагро Україна» про розподіл судових витрат задоволено. Стягнуто з Харківської обласної прокуратури на користь ТОВ «Новаагро Україна» 23 450,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. В решті заяви - відмовлено.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 09.03.2026 рішення Господарського суду Харківської області від 08.12.2025 скасовано. Закрито провадження у справі № 922/2991/25 в частині позовних вимог про стягнення 7 181,18 грн на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково. Стягнути з ТОВ «Новаагро Україна» на користь Лозівської міської ради безпідставно збережені кошти за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6323955700:02:000:0849, загальною площею 7,1 га, розташованою за адресою: вул. Перемоги, 1, 1а, 1б, селище Орілька, Лозівський район, Харківська область, у розмірі 1 908 192,00 грн.
Додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 22.12.2025 скасовано. Відмовлено у задоволені заяви ТОВ «Новаагро Україна» про розподіл судових витрат. 
Здійснено розподіл судового збору.
Не погоджуючись з висновками суду апеляційної інстанції, у березні 2026 року ТОВ «Новаагро Україна» подало до Верховного Суду касаційну скаргу (з доповненнями від 17.03.2026 та 25.03.2026), у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права та наявність випадку, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України, просить постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.03.2026 скасувати, а рішення Господарського суду Харківської області від 08.12.2025 та додаткове рішенням Господарського суду Харківської області від 22.12.2025 залишити в силі.
Також, у поданій касаційній скарзі ТОВ «Новаагро Україна» надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн та зазначено, що докази на підтвердження таких витрат будуть надані відповідно до вимог процесуального законодавства.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31.03.2026 у справі № 922/2991/25 (з урахуванням ухвали від 01.04.2026 про виправлення описки) відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «Новаагро Україна» на постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.03.2026 з підстави, передбаченої пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України; зупинено виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 09.03.2026 у справі № 922/2991/25 до закінчення її перегляду в касаційному порядку; касаційну скаргу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 29.04.2026.
02.04.2026 до Верховного Суду надійшла заява ТОВ «Новаагро Україна» про залишення позову без розгляду на підставі пункту 2 частини 1 статті 226 ГПК України.
З огляду на зміст зазначеної заяви, фактично вона є доповненням до касаційної скарги, поданим поза межами строку на касаційне оскарження, визначеного статтею 298 ГПК України, без клопотання про його поновлення, а тому така заява залишаються Судом без розгляду на підставі статті 118 ГПК України.
09.04.2026 до Верховного Суду надійшло клопотання представника ТОВ «Новаагро Україна» - адвоката Чоломбитько Ю. О. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Берднік І. С. від 16.04.2026 клопотання ТОВ «Новаагро Україна», подане адвокатом Чоломбитько Ю. О., про проведення судового засідання у справі № 922/2991/25 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. Забезпечено участь уповноваженого представника ТОВ «Новаагро Україна» у судовому засіданні у справі № 922/2991/25, призначеному на 29.04.2026, в режимі відеоконференції відповідно до положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
14.04.2026 до Верховного Суду надійшло клопотання Харківської обласної прокуратури про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Новаагро Україна» на постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.03.2026, обґрунтоване наявністю підстав, передбачених пунктом 4 частини 1 статті 296 ГПК України. 
20.04.2026 до Верховного Суду надійшло заперечення ТОВ «Новаагро Україна» на клопотання прокуратури, у якому останнє просить відмовити в задоволені зазначеного клопотання.
Суд касаційної інстанції дійшов висновку, що клопотання Харківської обласної прокуратури про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Новаагро Україна» на підставі пункту 4 частини 1 статті 296 ГПК України задоволенню не підлягають, оскільки після відкриття касаційного провадження у справі № 922/2991/25 за касаційною скаргою ТОВ «Новаагро Україна» Судом, виходячи із змісту касаційної скарги, не встановлено підстав для закриття касаційного провадження, передбачених пунктами 4 частини 1 статті 296 ГПК України.
У відзиві на касаційну скаргу Харківська обласна прокуратура посилається на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції- без змін.
23.04.2026 до Верховного Суду надійшло клопотання представника ТОВ «Новаагро Україна» Гончарова Д. О. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
28.04.2026 до Верховного Суду надійшла заява представника ТОВ «Новаагро Україна» - адвоката Чоломбитько Ю. О. про відкладення розгляду справи, обґрунтована неможливістю взяти участь у судовому засіданні у зв`язку з її участю у слідчих діях у кримінальному провадженні. До заяви адвокатом долучено: ордер на надання правничої допомоги від 09.04.2026 серія АХ № 1340225, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 21.07.2020 серія ПТ № 3595.
Обговоривши зазначену заяву, Суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, виходячи з наступного.
Як вбачається зі змісту поданої представником ТОВ «Новаагро Україна» - адвокатом Чоломбитько Ю. О. заяви про відкладення розгляду справи, вона обґрунтувала свою заяву неможливість взяти участь у судовому засіданні у Верховному Суді своєю участю у слідчих діях у кримінальному провадженні без зазначення, в якому саме.
При цьому представник ТОВ «Новаагро Україна» - адвокат Чоломбитько Ю. О. не надала будь-яких доказів на підтвердження зазначених у заяві обставин.
Верховний Суд також бере до уваги те, що ТОВ «Новаагро Україна» як юридична особа могло забезпечити участь у судовому засіданні іншого представника, у тому числі представника у порядку самопредставництва.
Крім того, Верховного Суду враховує, що ТОВ «Новаагро Україна» подано касаційну скаргу, у якій викладено його правову позицію та зазначено про намір стягнуту судові витрати на професійну правничу допомогу.
Одночасно 28.04.2026 до Верховного Суду надійшла заява іншого представника ТОВ «Новаагро Україна» Гончарова Д. О. про відкликання своєї заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, без зазначення будь-яких причин для подання такої заяви, яка не було задоволена Судом.
Лозівська міська рада у судове засідання свого представника також не направила.
Відповідно до частини 1 статті 301 ГПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням положень статті 300 цього Кодексу.
Наслідки неявки в судове засідання учасника справи визначено у статті 202 ГПК України.
Так, за змістом частини 1 і пункту 1 частини 2 статті 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання.
Ураховуючи положення статті 202 ГПК України, наявність відомостей про направлення ТОВ «Новаагро Україна» та Лозівській міській раді ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання, що підтверджено матеріалами справи, а також те, що Верховним Судом відмовлено у задоволенні клопотання представника ТОВ «Новаагро Україна» - адвоката Чоломбитько Ю. О. про відкладення розгляду справи, Лозівська міська рада не зверталась до суду з будь-якими заявами щодо розгляду справи, явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком учасників справи, Верховний Суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників ТОВ «Новаагро Україна» та Лозівської міської ради.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Офісу Генерального прокурора, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд дійшов таких висновків.
Судом апеляційної інстанції установлено, що на виконання розпорядження Лозівського міського голови від 18.02.2022 № 50 «Про створення постійної робочої групи для здійснення контролю за використанням земель на території Лозівської міської територіальної громади та додержанням вимог земельного законодавства» робоча група провела обстеження земельної ділянки за адресою: вул. Перемоги, 1, 1а, 1б, селище Орілька, Лозівський район, Харківська область, про що 27.09.2023 складено акт обстеження вказаної земельної ділянки, у якому зазначено наступне.
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі розподільчого балансу, виданого 03.08.2020, протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Гутянський елеватор» від 03.08.2020, Товариство з обмеженою відповідальністю «Орільський елеватор» (далі - ТОВ «Орільський елеватор») з 10.08.2020 є власником нерухомого майна, а саме:
- комплексу з 29 нежитлових будівель та належних до них споруд загальною площею 17 766,6 кв. м за адресою: вул. Перемоги, буд. 1 у смт. Орілька Лозівського району Харківської області;
- нежитлової будівлі загальною площею 21,7 кв. м - газорегуляторного пункту за адресою: вул. Перемоги, буд. 1а у смт. Орілька Лозівського району Харківської області;
- нежитлової будівлі загальною площею 58,3 кв. м - корівнику за адресою: вул. Перемоги, буд. 1б у смт. Орілька Лозівського району Харківської області.
Відповідно до відкритих даних Державного земельного кадастру земельна ділянка комунальної власності під вищевказаним нерухомим майном сформована, кадастровий номер 6323955700:02:000:0849, загальна площа 7,1000 га, категорія - землі промисловості, транспорту, зв`язку енергетики, оборони та іншого призначення, цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, розташована за межами населених пунктів на території Орільського старостинського округу Лозівської міської територіальної громади Харківської області, нормативна грошова оцінка станом на 15.03.2016 - 7 057 891,76 грн. 
За інформацією, наданою ГУ ДПС у Харківській області, ТОВ «Орільський елеватор» обліковується у ГУ ДПС у Харківській області (Лозівський район) платником земельного податку з юридичних осіб за земельну ділянку площею 17 846,60 кв. м з кадастровим номером 63232955700:02:000:0849. Станом на 31.12.2022 згідно інтегрованої картки платника, ТОВ «Орільський елеватор» сплачено земельний податок з юридичних осіб: за 2020 рік - 0,00 грн; за 2021 рік - 81 314,31 грн; за 2022 рік - 17 744,00 грн. Також, ТОВ «Орільський елеватор» обліковується платником з податку на нерухоме майно у ГУ ДПС у Харківській області (Лозівський район), згідно даних податкової декларації за 2020-2022 роки площа об`єкта оподаткування складає 337,9 кв. м.
У акті зазначено, що розбіжність площі сформованої земельної ділянки з кадастровим номером 6323955700:02:000:0849 та площі, за яку подає декларацію і сплачує земельний податок ТОВ «Орільський елеватор», складає: 7,1 га - 1,78466 га = 5,3153 га.
В ході проведеного обстеження зафіксовано, що територія елеватору огороджена високим парканом, який перешкоджає візуальному огляду території; на обстежувану територію членів робочої групи не було допущено; крізь ворота було виявлено, що візуально об`єкти нерухомості знаходяться в задовільному стані, використовуються у виробничій діяльності, територія земельної ділянки з боку основного виїзду також знаходиться у задовільному санітарному стані, а з інших сторін навколо паркану захаращена чагарниками.
За результатами проведеного обстеження вирішено:
1. направити акт обстеження земельної ділянки до уповноваженого виконавчого органу Лозівської міської ради, який здійснює контроль за використанням та охороною земель на території Лозівської міської територіальної громади для підготовки матеріалів та винесення питання на розгляд комісії щодо стягнення безпідставно збережених грошових коштів за використання земельної ділянки без достатньої правової підстави;
2. підготувати звернення до правоохоронних органів з вимогою вжити невідкладних заходів для здійснення перевірки вищезазначеної земельної ділянки, яка використовується без достатньої правової підстави.
Листом від 09.05.2023 № 02-13-10/709 Лозівська міська рада повідомила ТОВ «Орільський елеватор» про необхідність вжиття заходів щодо оформлення права користування на умовах оренди зазначеною земельною ділянкою відповідно до вимог чинного законодавства.
Судом апеляційної інстанції також установлено, що за актом приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Орільський елеватор» від 01.07.2023 на виконання договору № 01.07-О купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 01.07.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Дергачі-АГРО» (продавець) передало, а ТОВ «Новаагро Україна» (покупець) прийняло частку у статутному капіталі ТОВ «Орільський елеватор» у розмірі 100% частки у статутному капіталі ТОВ «Орільський елеватор».
01.07.2023 ТОВ «Новаагро Україна» прийнято рішення про припинення ТОВ «Орільський елеватор» шляхом приєднання до ТОВ «Новаагро Україна» (одноособове рішення учасника № 01072023). 
Після спливу строку для заявлення вимог кредиторами 02.10.2023 було затверджено передавальний акт, яким підтверджено перехід майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється до правонаступника. 
За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Орільський елеватор» перебуває у стані припинення.
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі передавального акту від 02.10.2023 № 231 та № 232, складеного між ТОВ «Новаагро Україна» та ТОВ «Орільський елеватор», ТОВ «Новаагро Україна» з 03.10.2023 є власником нерухомого майна, а саме:
- комплексу з 29 нежитлових будівель та належних до них споруд загальною площею 17 766,6 кв. м за адресою: вул. Перемоги, буд. 1 у селищі Орілька Лозівського району Харківської області;
- нежитлової будівлі загальною площею 21,7 кв. м - газорегуляторного пункту літ. «Ж-1» за адресою: вул. Перемоги, буд. 1а у селищі Орілька Лозівського району Харківської області;
- нежитлової будівлі загальною площею 58,3 кв. м - корівника літ. «З-1» за адресою: вул. Перемоги, буд. 16 у селищі Орілька Лозівського району Харківської області з 03.10.2023.
На виконання розпорядження Лозівського міського голови від 18.02.2022 № 50 «Про створення постійної робочої групи для здійснення контролю за використанням земель на території Лозівської міської територіальної громади та додержанням вимог земельного законодавства» (зі змінами від 08.11.2023 № 379) постійна робоча група провела обстеження земельної ділянки за адресою: вул. Перемоги, 1, 1а, 1б, селище Орілька, Лозівський район, Харківська область, про що 17.05.2024 складено акт обстеження вказаної земельної ділянки, у якому зазначено наступне.
За інформацією з Державного земельного кадастру земельна ділянка під вищевказаним нерухомим майном кадастровий номер 6323955700:02:000:0849, загальна площа 7,1000 га, категорія - землі промисловості, транспорту, зв`язку енергетики, оборони та іншого призначення, цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, розташована за межами населених пунктів на території Орільського старостинського округу Лозівської міської територіальної громади Харківської області, нормативна грошова оцінка станом на 15.03.2024 складає 9 946 587,34 грн.
За інформацією, наданою ГУ ДПС у Харківській області, ТОВ «Новаагро Україна» обліковується у ГУ ДПС у Харківській області (Лозівський район) платником земельного податку з юридичних осіб за земельну ділянку площею 17 846,60 кв. м з кадастровим номером 63232955700:02:000:0849. Станом на 01.05.2024 згідно інтегрованої картки платника, сплата земельного податку з юридичних осіб та податку на нерухоме майно за 2023 рік відсутня. 
В ході обстеження зафіксовано, що територія елеватору огороджена високим парканом, який перешкоджає візуальному огляду території; на обстежувану територію членів робочої групи не було допущено; крізь ворота було виявлено, що візуально об`єкти нерухомості знаходяться в задовільному стані, використовуються у виробничій діяльності, територія земельної ділянки з боку основного виїзду також знаходиться у задовільному санітарному стані, а з інших сторін навколо паркану захаращена чагарниками.
За результатами проведеного обстеження вирішено направити акт обстеження земельної ділянки до уповноваженого виконавчого органу Лозівської міської ради, який здійснює контроль за використанням та охороною земель на території Лозівської міської територіальної громади для підготовки матеріалів та винесення питання на розгляд комісії щодо стягнення безпідставно збережених грошових коштів за використання земельної ділянки без достатньої правової підстави.
Згідно з актом визначення розміру безпідставно збережених грошових коштів за використання земельної ділянки без достатньої правової підстави ТОВ «Орільський елеватор», що розташована за адресою: вул. Перемоги, 1, 1а, 1б у селищі Орілька Лозівського району Харківської області від 24.07.2024, за результатами розгляду матеріалів щодо визначення розміру безпідставно збережених грошових коштів за використання без достатньої правової підстави ТОВ «Орільський елеватор» земельної ділянки, вирішено визначити розмір сплати безпідставно збережених грошових коштів та укласти договір про добровільну сплату безпідставно збережених грошових коштів за користування ТОВ «Орільський елеватор» ділянкою з кадастровим номером 6323955700:02:000:0849 площею 7,100 га з цільовим призначенням - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості по вул. Перемоги, 1, 1-а, 1-б у селищі Орілька Лозівського району Харківської області за період користування з 01.01.2021 по 03.10.2023 (до дати передачі права власності нерухомого майна ТОВ «Новаагро Україна») у розмірі - 6% нормативної грошової оцінки земельної ділянки та врахувати сплачені кошти (земельний податок), що складає: 1 370 473,39 грн (6% нормативної грошової оцінки за 3 роки) - 99 058,31 грн (сплачені кошти за цей період) = 1 271 415,08 грн (пункт 1).
30.10.2024 Лозівською міською радою вказаний розрахунок був направлений ТОВ «Орільський елеватор».
Крім того, згідно з актом визначення розміру безпідставно збережених грошових коштів за використання земельної ділянки без достатньої правової підстави ТОВ «Новаагро Україна», що розташована за адресою: вул. Перемоги, 1, 1а, 1б у селищі Орілька Лозівського району Харківської області від 24.07.2024, за результатами розгляду матеріалів щодо визначення розміру безпідставно збережених грошових коштів за використання без достатньої правової підстави ТОВ «Новаагро Україна» земельної ділянки, вирішено визначити розмір сплати безпідставно збережених грошових коштів та укласти договір про добровільну сплату безпідставно збережених грошових коштів за користування ТОВ «Новаагро Україна» ділянкою з кадастровим номером 6323955700:02:000:0849 площею 7,100 га з цільовим призначенням - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості по вул. Перемоги, 1, 1-а, 1-б у селищі Орілька Лозівського району Харківської області за період користування з 03.10.2023 (дата реєстрації права власності на нерухоме майно) до 31.12.2024 у розмірі - 6% нормативної грошової оцінки земельної ділянки та врахувати сплачені кошти (земельний податок), що складає: 736 809,50 грн (пункт 1).
30.10.2024 Лозівською міською радою вказаний розрахунок був направлений ТОВ «Новаагро Україна».
Зазначені акти були затверджені рішенням Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 22.10.2024 № 2066 «Про затвердження актів визначення розміру безпідставно збережених грошових коштів за використання земельних ділянок без достатньої правової підстави». 
Судом апеляційної інстанції також встановлено, що з офіційно оприлюднених на веб-сайті Лозівської міської ради нормативно-правових актів у сфері містобудування та земельних відносин (https://lozovarada.gov.ua/mistobuduvannya-ta-zemelnividnosini/normativni-akti-shcho-regulyuyut-budivnitstvo-ta-zemelni-vidnosini.html; https://lozovagromada.gov.ua/documents/cky9vdsoble5k0814zmnlb2eq; https://lozovagromada.gov.ua/documents/ckyk4pjrc7vf20814c12vbcox) вачається, що, зокрема рішенням Лозівської міської ради від 19.04.2019 № 1509 затверджено Положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі на території Лозівської міської територіальної громади. 
Зазначене Положення встановлює порядок визначення розміру орендної плати за землю та передбачає застосування ставки у розмірі 6 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки для відповідної категорії земель (11) та виду використання (11.02) у спірний період.
У зв`язку з несплатою ТОВ «Орільський елеватор» та ТОВ «Новаагро Україна» встановлених у актах від 24.07.2024 сум безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки з кадастровим номером 6323955700:02:000:0849 без достатньої правової підстави, а також ураховуючи те, що ТОВ «Новаагро Україна» є правонаступником всього майна, а також всіх прав та обов`язків ТОВ «Орільський елеватор», оскільки одноособовим рішенням учасника ТОВ «Орільський елеватор» (яким є ТОВ «Новаагро Україна») від 01.07.2023 № 01072023 ТОВ «Орільський елеватор» припинено шляхом приєднання до ТОВ «Новаагро Україна», Лозівська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Лозівської міської ради звернулася до суду з позовними вимогами (у урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) про стягнення з ТОВ «Новаагро Україна» на користь Лозівської міської ради 1 915 373,18 грн безпідставно збережених коштів.
Заперечуючи проти позову, ТОВ «Новаагро Україна» послалось на те, що прокурором неправильно визначено площу земельної ділянки, що перебувала у фактичному користуванні ТОВ «Новаагро Україна», оскільки останній використовує частину земельно ділянки загальною площею 19 279 кв. м для експлуатації та обслуговування нежитлових приміщень; позовні вимоги про стягнення безпідставно збережених коштів у період з 01.01.2021 по 02.10.2023 є необґрунтованими, у цей період фактичним користувачем земельної ділянки було ТОВ «Орільський елеватор» як власник розташованих на ній будівель; розрахунок безпідставно збережених коштів має здійснюватися, виходячи з ставки орендної плати - 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а не 6%, як це безпідставно зазначено у позові. При цьому ТОВ «Новаагро Україна» просило задовольнити позов в частині стягнення з нього на користь Лозівської міської ради грошових коштів в загальному розмірі 7 181,18 грн.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що такі вимоги є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підтверджуються матеріалами справи. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що наявними у матеріалах справи доказами не доведено факт користування ТОВ «Орільський елеватор» та відповідачем спірною земельною ділянкою саме площею 7,1 га у період з 01.01.2021 по 31.12.2024; у період з 01.01.2021 по 02.10.2023 власником, а також фактичним користувачем будівлями, розташованими на спірній земельній ділянці, було ТОВ «Орільський елеватор»; застосування позивачем 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки не ґрунтується на нормах законодавства, оскільки така ставка не затверджена ні договором, ні рішенням ради, прийнятим у порядку, визначеному для встановлення конкретних розмірів орендної плати за землю.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції, ураховуючи критерії обґрунтованості, пропорційності та розумності розміру судових витрат, дійшов висновку про часткове задоволення заяви відповідача та стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 23 450,00 грн.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи нове рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою у розмірі 1 908 192,00 грн, суд апеляційної інстанції, дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам, дійшов висновку про те, що відповідач використовував у спірний період спірну земельну ділянку площею 7,1 га без оформлення права користування цією земельною ділянкою; застосування ставки орендної плати за земельну ділянку у розмірі 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки при визначенні розміру безпідставно збережених коштів є обґрунтованим, оскільки саме такий розмір орендної плати підлягав би застосуванню у разі належного оформлення сторонами правовідносин оренди земельної ділянки; відповідач є правонаступником ТОВ «Орільський елеватор» у спірних кондикційних правовідносинах у повному обсязі. 
Разом з цим, з огляду на те, що на момент ухвалення судового рішення спір між сторонами в частині вимог про стягнення 7 181,18 грн відсутній, оскільки відповідні кошти відповідачем фактично сплачені, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у зазначеній частині відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України.
При цьому, суд апеляційної інстанції встановив наявність підстав для звернення прокурора до суду з відповідним позовом.
З огляду на результат перегляду рішення суду першої інстанції та результат вирішення спору (часткове задоволення позову та часткове закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору), суд апеляційної інстанції ураховуючи положення статті 129 ГПК України, дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на прокуратуру витрат відповідача на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції та відповідно відмовив у задоволенні заяви ТОВ «Новаагро Україна» про розподіл судових витрат.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що предметом касаційного перегляду є постанова суду апеляційної інстанції в частині задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою у розмірі 1 908 192,00 грн.
Так, ТОВ «Новаагро Україна» у поданій касаційній скарзі, на обґрунтування підстави касаційного оскарження судового рішення, передбаченої пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України, послалось на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування:
- положень статті 1212 ЦК України у подібних правовідносинах, а саме, коли інший суд уже визнав за власником об`єкта нерухомості право користування земельною ділянкою виключно в межах, необхідних для обслуговування об`єкта, а не за всією кадастровою площею. При цьому скаржник зазначає, що рішенням Господарського суду Харківської області від 11.02.2026 у справі № 922/3999/25 скасовано рішення Лозівської міської ради про відмову у надані дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки; визнано за ТОВ «Новаагро Україна» право користування земельною ділянкою комунальної власності в межах, необхідних для обслуговування належних останньому об`єктів нерухомого майна, розташованих за адесою: вул. Перемоги, 1, 1а, 1б, селище Орілька, Лозівський район, Харківська область;
- положень пункту 288.1, підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України у поєднанні зі статтею 1212 ЦК України у подібних правовідносинах, а саме, коли договір оренди відсутній, а ставка визначається не договором, а одностороннім рішенням ради без будь-яких доказів правомірності;
- положень статті 104 ЦК України у подібних правовідносинах, а саме, коли запис про припинення юридичної особи в Єдиному державному реєстрі відсутній, а суди все одно покладають її зобов`язання на правонаступника.
Відповідно до частин 1, 2 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Верховний Суд, розглянувши касаційну скаргу ТОВ «Новаагро Україна» у межах її доводів та вимог, виходить із такого.
Предметом розгляду у справі № 922/2991/25, що розглядається, є позовні вимоги про стягнення з відповідача як власника нерухомого майна безпідставно збережених коштів на підставі статті 1212 ЦК України за фактичне користування земельною ділянкою, на якій це майно розташовано, без належних на те правових підстав. 
Верховний Суд, розглядаючи спори у подібних правовідносинах, у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку із безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
Правові підстави користування земельною ділянкою комунальної власності за змістом глави 15 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) реалізуються через право постійного користування або право оренди.
За змістом статей 93, 125 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.
Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини 1 статті 96 ЗК України).
Принцип платного використання землі передбачено й статтею 206 ЗК України, за змістом якої використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Згідно зі статтями 122 - 124 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, як це передбачено частиною першою статті 21 Закону України «Про оренду землі».
Верховний Суд, розглядаючи спори у подібних правовідносинах, у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.
Отже, до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, особа, яка придбала такий об`єкт, стає фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна розташований, а відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформлення прав на цю ділянку (без укладення договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними (подібні висновки викладено у постановах Верхового Суду від 14.01.2019 у справі № 912/1188/17, від 21.01.2019 у справі № 902/794/17, від 04.02.2019 у справі № 922/3409/17, від 12.03.2019 у справі № 916/2948/17, від 09.04.2019 у справі № 922/652/18, від 21.05.2019 у справі № 924/552/18). 
Таким чином, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень частини 1 статті 1212 ЦК України. 
Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц та від 20.09.2018 у справі № 925/230/17 .
З огляду на викладене, із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташовано. При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими (постанова Верховного Суду від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20).
У справі, що розглядається, судом апеляційної інстанції установлено, що на сформованій у 2013 році земельній ділянці комунальної власності площею 7,1 га з кадастровим номером 6323955700:02:000:0849 розташовано нерухоме майно, власником якого є ТОВ «Новаагро Україна».
Також, судом апеляційної інстанції установлено, що в ході обстеження зазначеної земельної ділянки постійною робочою групою, створеною на виконання розпорядження Лозівського міського голови від 18.02.2022 № 50, було зафіксовано, що територія земельної ділянки огороджена високим парканом, знаходиться в задовільному стані, що свідчить про її використання у виробничій діяльності, на обстежувану територію членів робочої групи не було допущено.
Разом з цим, матеріали справи не містять доказів належного оформлення права користування вказаною земельною ділянкою, зокрема, укладення відповідачем (або ТОВ «Орільський елеватор») відповідного договору оренди з міською радою та державної реєстрації такого права.
Водночас, доказів формування відповідно до вимог статті 79-1 ЗК України іншої земельної ділянки меншої площі для обслуговування нерухомого майна ТОВ «Новаагро Україна», відповідачем не надано.
Надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності, врахувавши конфігурацію забудови спірної земельної ділянки, план якої міститься у матеріалах справи, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про використання відповідачем спірної земельної ділянки площею 7,1 га без достатньої правової підстави та без сплати орендної плати, що є підставою для застосування до спірних правовідносин статті 1212 ЦК України.
Така позиція суду апеляційної інстанції узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постановах від 16.06.2021 у справі № 922/1646/20, від 04.03.2021 у справі № 922/3463/19, від 05.08.2022 у справі № 922/2060, від 04.10.2022 у справі № 922/1717/20, відповідно до якої для розрахунку безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою без оформлення права оренди має використовуватись площа сформованої земельної ділянки.
При цьому, встановивши, що ставка орендної плати у розмірі 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки встановлена відповідними рішеннями Лозівської міської ради, тому обґрунтовано застосована при розрахунку суми безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки без достатньої правової підстави, а також те, що ТОВ «Новаагро Україна» є правонаступником майна, прав та обов`язків ТОВ «Орільський елеватор», відтак правильно було визначено боржником у спірних правовідносинах також і у період з 01.01.2021 по 02.10.2023, суд апеляційної інстанції правомірно виснував про наявність підстав для стягнення з ТОВ «Новаагро Україна» безпідставно збережених коштів за користування спірною земельною ділянкою у спірний період відповідно до статті 1212 ЦК України у розмірі 1 908 192, 00 грн (з урахуванням здійснених відповідачем платежів у розмірі 7 181,18 грн під час розгляду справи по суті). 
Доводи скаржника про те, що він фактично користується частиною спірної земельної ділянки, а саме, площею 19 279 кв. м зводяться до незгоди ТОВ «Новаагро Україна» з висновками суду апеляційної інстанції щодо оцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин, а також до переоцінки наявних у матеріалах справи доказів, що виходить за межі повноважень касаційного суду, визначених статтею 300 ГПК України .
При цьому, Верховний Суд зауважує, що суд апеляційної інстанції достовірно встановив обставини володіння і користування відповідачем належного йому нерухомого майна, що само по собі свідчить про фактичне використання ТОВ «Новаагро Україна» спірної земельної ділянки, сформованої як об`єкт цивільних прав, позаяк відповідач не надав жодних доказів на підтвердження формування земельної ділянки меншою площею для експлуатації та обслуговування вказаної нежитлової будівлі.
Посилання скаржника на неврахування судом при вирішенні спору рішення Господарського суду Харківської області від 11.02.2026 у справі № 922/3999/25, що набрало законної сили 10.03.2026, суд касаційної інстанції не бере до уваги, оскільки на час ухвалення судом апеляційної інстанції оскаржуваної постанови у справі, що розглядається, зазначене рішення не набрало законної сили. Крім того, цим рішенням не встановлено площу земельної ділянка, право користування якою визнано за ТОВ «Новаагро Україна».
З огляду на викладене, ураховуючи відсутність визначення у рішенні Господарського суду Харківської області від 11.02.2026 у справі № 922/3999/25 площі земельної ділянки право користування якою визнано за ТОВ «Новаагро Україна», а також те, що зазначене рішення не набрало законної сили на час ухвалення судом апеляційної інстанції оскаржуваної постанови у справі, що розглядається, відсутні підстави для формування висновку Верховного Суду зазначеного скаржником у касаційній скарзі, а саме, щодо застосування положень статті 1212 ЦК України у правовідносинах, коли інший суд уже визнав за власником об`єкта нерухомості право користування земельною ділянкою виключно в межах, необхідних для обслуговування об`єкта, а не за всією кадастровою площею.
Доводи скаржника про те, що судом апеляційної інстанції при визначенні розміру безпідставно збережених коштів неправильно було враховано ставку орендної плати у розмірі 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, оскільки договір між відповідачем та міською радою укладено не було , а тому таку ставку сторонами не було погоджено, не ґрунтуються на вимогах закону з огляду на те, що відповідно до частини 2 статті 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому ЗК України. 
Ураховуючи положення частини 2 статті 16 Закону України «Про оренду землі» немає підстав для формування висновку Верховного Суду, наведеного скаржником у касаційній скарзі, а саме, у правовідносинах, коли договір оренди відсутній, а ставка визначається не договором, а одностороннім рішенням ради.
Щодо аргументів скаржника про те, що від не є правонаступником ТОВ «Орільський елеватор», оскільки у Єдиному державному реєстрі відсутній запис про припинення юридичної особи - ТОВ «Орільський елеватор», що передбачено частиною 5 статті 104 ЦК України, суд касаційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до частин 1, 5 статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Частинами 2, 3 статті 107 ЦК України встановлено, що після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами.
Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. 
Ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує подання державному реєстраторові документів, передбачених законом для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в установлений законом строк (частина 14 статті 111 ЦК України).
У справі, що розглядається судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідач як єдиний засновник ТОВ «Орільський елеватор» прийняв рішення про реорганізацію останнього шляхом приєднання до ТОВ «Новаагро Україна», затвердив передавальний акт, оформив право власності на нерухоме майно, разом з тим на виконання частини 14 статті 111 ЦК України не подав державному реєстраторові документів, передбачених законом для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи (ТОВ «Орільський елеватор») в установлений законом строк.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.06.2020 у справі № 910/5953/17 виснувала, що при реорганізації юридичної особи (злиття, приєднання) відбувається універсальне правонаступництво. При універсальному правонаступництві все майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать, переходить до правонаступника чи правонаступників, при цьому в цій сукупності переходять усі окремі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва правопопереднику незалежно від їх виявлення на той момент. Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а усієї їх сукупності. Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи. Внаслідок злиття, приєднання або перетворення правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при таких видах реорганізації неможливий. 
Крім того, Верховний Суд у постанові від 08.02.2023 у справі № 910/16900/19 дійшов висновку, що передавальний акт та розподільчий баланс, які затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення (стаття 107 ЦК України) і є підтвердженням факту та допустимим доказом переходу прав та обов`язків юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання до іншої юридичної особи.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції, застосувавши наведену правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 16.06.2020 у справі № 910/5953/17, дійшов обґрунтованого висновку, що ТОВ «Новаагро Україна» є правонаступником ТОВ «Орільський елеватор», а відтак і боржником у спірних правовідносинах за весь спірний період.
З огляду на наявність правової позиції Великої Палати Верховного Суду щодо універсального правонаступництва, відсутні підстави для формування Верховним Судом висновку, наведеного скаржником у касаційній скарзі щодо застосування положень статті 104 ЦК України.
Зважаючи на викладене, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження під час касаційного провадження.
Наведене в сукупності виключає можливість задоволення касаційної скарги.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
За змістом статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Ураховуючи наведене, суд касаційної інстанції, переглянувши оскаржуване судове рішення в межах доводів касаційної скарги ТОВ «Новаагро Україна», дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а постанови суду апеляційної інстанції - без змін.
Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317, 332 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Новаагро Україна» залишити без задоволення.
2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.03.2026 у справі № 922/2991/25 залишити без змін.
3. Поновити виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 09.03.2026 у справі № 922/2991/25.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя І. С. Берднік
Судді: В. А. Зуєв
І. С. Міщенко