КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2026 року м. Кропивницький Справа №340/7620/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого – судді Момонт Г.М., розглянув у в порядку спрощеного провадження (письмове провадження) в м. Кропивницькому адміністративну справу
за позовом: ОСОБА_1 
до відповідача: Військової частини НОМЕР_1 
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про:
- визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у не розгляді рапорту від 06.08.2025 р. ОСОБА_1 про звільнення з військової служби;
- зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 розглянути та надати відповідь на рапорт від 06.08.2025 р. ОСОБА_1 про звільнення з військової служби.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 . ОСОБА_1 виховує та утримує трьох неповнолітніх дітей – сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 . Таким чином, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , має право на звільнення з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці, військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах: перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. Вищенаведені фактичні обставини стали підставою для звернення ОСОБА_1 до командування Військової частини НОМЕР_1 з рапортом про звільнення з військової служби від 06.08.2025 р. Однак, направлений ОСОБА_1 рапорт від 06.08.2025 р. не було розглянуто командуванням військової частини НОМЕР_1 та не було звільнено з військової служби.
Представником відповідача подано відзив на позовну заяву відповідно до якого вважає, що підстав для задоволення позовної заяви немає (а.с.76-82). Представник відповідача вказує, що старший солдат ОСОБА_1 , сапер інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_1 безпосереднього підпорядкування військової частини НОМЕР_5 , військовослужбовець військової служби за мобілізацією з 21.06.2022 р. проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що знаходяться у підпорядкуванні та фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_5 . На адресу військової частини НОМЕР_1 засобами « ІНФОРМАЦІЯ_6 » надійшов лист начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 вих. №1708/3161 від 10.08.2025 р. (вх. №1585 від 11.08.2025 р. (рапорт та супроводжуючі документи) щодо звільнення ОСОБА_1 з військової служби на підставі відповідно до підпункту «г» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», який розглянутий командуванням військової частини НОМЕР_1 в межах повноважень. За результатами розгляду рапорту від 12.08.2025 р. за вих. №2551/770 засобами « ІНФОРМАЦІЯ_6 » начальнику ІНФОРМАЦІЯ_7 надіслана відповідь. У листі (відповіді на рапорт з додатками) вказано, що, ОСОБА_1 самовільно залишив військову частину 03 серпня 2024 року та згідно з п.5 ст.407 внесено відомості до ЄРДР 13.05.2025 за №62025170040008588. Також згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03 серпня 2024 року №223 солдату ОСОБА_1 з 03 серпня 2024 року призупинено нарахування та виплату всіх видів грошового забезпечення (по теперішній час). Згідно з положеннями частини 2 статті 24 Закону № 2232-ХІІ військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством. Враховуюче вищезазначене командування військової частини не може розглядати рапорт ОСОБА_1 , як підставу для звільнення. Представник відповідача вважає надуманим твердження представника позивача про допущення військовою частиною НОМЕР_1 протиправної бездіяльності щодо ненадання відповіді на рапорт щодо звільнення ОСОБА_1 з військової служби, оскільки командиром військової частини НОМЕР_1 своєчасно було рапорт розглянуто та листом повідомлено начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 . Відповідь на рапорт позивачу була надіслана засобами « ІНФОРМАЦІЯ_6 » начальнику ІНФОРМАЦІЯ_8 . Також, з 03 серпня 2024 року сапер інженерно- саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_1 безпосереднього підпорядкування військової частини НОМЕР_5 , ОСОБА_1 військовослужбовець військової служби за мобілізацією, в умовах воєнного стану, безпідставно відсутній на службі та самовільно залишив місце тимчасової дислокації роти в АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Натомість представник позивача до суду звернувся 07 листопада 2025 року, пропустивши місячний строк звернення до суду з вказаними позовними вимогами. Отже, позивач відсутній на службі більше року часу, до військової частини НОМЕР_1 не повертався, проводить час на власний розсуд, в зв`язку із цим питання збереження життя та здоров`я особового складу позивача не стосується.
Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.11.2025 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.54).
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.11.2025 р. витребувано докази (а.с.106).
12.12.2025 р. проведено перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті (а.с.117).
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 р. витребувано докази (а.с.118).
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.03.2026 р. застосовано до ІНФОРМАЦІЯ_7 захід процесуального примусу у вигляду штрафу в сумі 0,3 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб – 998,40 грн (а.с.122-123).
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.03.2026 р. скасовано ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 березня 2026 року у справі №340/7620/25 про застосування до ІНФОРМАЦІЯ_9 заходу процесуального примусу у вигляді штрафу в сумі 0,3 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб – 998,40 грн.
Інші процесуальні дії у справі не вчинялися.
Дослідивши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,
ВСТАНОВИВ:
Пунктом 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.06.2022 р. №156 солдата ОСОБА_1 , призваного відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022 на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, призначеного наказом командувача Сил підтримки (по особовому складу) від 20.06.2022 року №52-РС на посаду сапера відділення загороджень взводу загороджень інженерно-саперної роти, який прибув після проходження навчання при військовій частині НОМЕР_6 ( АДРЕСА_2 ), 21 червня 2022 року зарахований до списків особового складу частини та на всі види забезпечення (а.с.100).
Пунктом 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.08.2024 р. №223 солдата ОСОБА_1 , сапера інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти, вважати таким, що з 03 серпня 2024 року відсутній у районі зосередження інженерно-саперної роти (а.с.101, 131, 138).
Пунктом 39 наказу командира військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) від 17.02.2025 р. №15-РС відповідно до підпункту 14 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України солдата ОСОБА_1 , сапера інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_1 звільнено із займаної посади і зараховано з 17 лютого 2025 року у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_5 Сил підтримки Збройних Сил України (а.с.103).
ОСОБА_1 через ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с.85, зі зворотного боку) подано командиру військової частини НОМЕР_1 рапорт від 06.08.2025 р. про звільнення його з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з перебуванням на його утриманні трьох дітей віком до 18 років (а.с.42-43, 86-87).
Військовою частиною НОМЕР_1 засобами СЕДО одержано від ІНФОРМАЦІЯ_7 рапорт ОСОБА_1 (а.с.85).
У відповідь на рапорт ОСОБА_1 №18195 від 08.08.2025 р. (вих. №1708/3161 від 10.08.2025 р.) командир військової частини НОМЕР_1 засобами СЕДО передав начальнику ІНФОРМАЦІЯ_11 лист від 12.08.2025 р. №2551/770 у якому повідомив, що згаданий військовослужбовець самовільно залишив тимчасове розташування військової частини НОМЕР_1 03 серпня 2024 року та згідно ст.407 ч.5 внесений до відомостей ЄРДР №62025170040008588 від 13.05.2025 р. Враховуючи зазначене. Командування військової частини НОМЕР_1 не може розглядати рапорт солдата ОСОБА_1 , як підставу для звільнення (а.с.99, 130, зі зворотного боку, а.с.137).
ІНФОРМАЦІЯ_10 листом від 12.03.2026 р. №1435 направило на адресу ОСОБА_1 матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 , а саме: копії листа №2551/770 від 12.08.2025 р., копію витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 №233 від 03.08.2024 р. та копія витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.130, 136). Однак, поштове відправлення не одержано ОСОБА_1 , оскільки адресат відсутній (а.с.147).
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 р. №2232-ХІІ, у редакції, чинній на час звернення з рапортом (далі за текстом – Закон №2232).
Частинами 1, 2 статті 1 Закону №2232 визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі – Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону №2232 військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 6 статті 2 Закону №2232 передбачено види військової служби: базова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі – вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону №2232. При цьому підстави звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період встановлені у частині 4 статті 26 Закону №2232 та розмежовані з огляду на період застосування: під час дії особливого періоду (крім періоду дії воєнного стану) (пункт 1); під час воєнного стану (пункт 2).
Указом Президента України від 24.02.2022 р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 р. №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан, який у подальшому неодноразово продовжувався і продовжує діяти на час розгляду справи.
Таким чином, з огляду на введення в Україні військового стану та зважаючи на вид військової служби, яку проходить позивач, підстави звільнення його з військової служби визначені у пункті 2 частини 4 статті 26 Закону №2232.
Частиною 7 статті 26 Закону №2232 встановлено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України визначений Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (далі за текстом – Положення №1153/2008).
Згідно з абз.2 п.12 Положення №1153/2008 право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі – командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі – військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.
Відповідно до п.233 Положення №1153/2008 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.
При звільненні військовослужбовця з військової служби за рішенням командування військової частини відповідно до підпункту 1 пункту 35 цього Положення рапорт на звільнення військовослужбовцем не подається. У такому разі командуванням військової частини складається аркуш бесіди з військовослужбовцем за формою, визначеною Міністерством оборони України.
Механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України визначений Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 р. №170 (далі за текстом – Інструкція №170).
Відповідно до п.1.5 Інструкції №170 для встановлення, зміни, призупинення, або припинення правових відносин з громадянами України, які реалізуються наказами посадових осіб по особовому складу, у Генеральному штабі Збройних Сил України, Командуванні об`єднаних сил Збройних Сил України, видах Збройних Сил України, окремих родах сил Збройних Сил України, окремих родах військ Збройних Сил України, органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах, організаціях, (далі – військові частини), оформляються, зокрема: подання на військовослужбовців крім тих, які проходять базову військову службу щодо звільнення з військової служби; клопотання посадових осіб у вигляді службової характеристики, рапорту, телеграми, списку, донесення, якщо в умовах особливого періоду неможливо оформити документи, визначені підпунктом 1 цього пункту,- на військовослужбовців, які займають посади, передбачені штатами воєнного часу, щодо призначення на посади, переміщення, звільнення з посад і зарахування у розпорядження та звільнення з військової служби (крім громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, осіб, які призначені або призначаються на посади вищого офіцерського складу, та тих, призначення яких на посади здійснюється за погодженням з Президентом України).
Підготовка, подання на підпис, реєстрація, розсилка і доведення наказів по особовому складу здійснюються в службах персоналу (структурних підрозділах), підпорядкованих посадовим особам, які відповідно до пункту 12 Положення мають право видавати накази по особовому складу.
Встановлення, зміна, призупинення або припинення правових відносин з громадянами України, які реалізуються наказами по особовому складу у військових частинах, здійснюються за рішеннями судів, що набрали законної сили, та наказами посадових осіб про накладення дисциплінарних стягнень, виданих згідно з Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року №551-XIV (далі – Дисциплінарний статут Збройних Сил України).
Накази по особовому складу щодо встановлення правових відносин з громадянами України видаються з урахуванням їх відповідності вимогам до кандидатів на посади, визначеним Міністерством оборони України.
За приписами п.12.1 Інструкції №170, звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється посадовими особами, визначеними пунктом 225 Положення.
Додатком 19 Інструкції №170 передбачено перелік документів, що подаються з поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби. Зокрема відповідно до п.5 Додатку при поданні до звільнення з військової служби за підставами: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 року №413 та визначено підпунктом «г» пункту 1 частини четвертої, підпунктом «ґ» пункту 2 частини п`ятої, підпунктом «г» пункту 2 частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», подаються: копія аркуша бесіди; копія рапорту військовослужбовця; документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин; копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років).
Наказом Міністерства оборони України №531 від 06.08.2024 р. затверджено Порядок організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України (далі за текстом – Порядок №531), яким визначено механізм оформлення, подання, реєстрації, розгляду, прийняття та повідомлення рішення за результатами розгляду рапортів військовослужбовців у Міністерстві оборони України (далі - Міноборони), Збройних Силах України (далі – Збройні Сили) та Державній спеціальній службі транспорту.
Відповідно до п.2 р.І Порядку №531 з питань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, а також особистих питань військовослужбовець звертається з рапортом до безпосереднього командира (начальника), а у разі якщо він не може вирішити порушені у рапорті питання, - до наступного прямого командира (начальника). 
Згідно з п.п.1, 2 р.ІІ Порядку №531 рапорти подаються в усній та письмовій (паперовій або електронній) формах. Військовослужбовець має право усно рапортувати за допомогою технічних засобів комунікації.
Пунктом 9 розділу III Порядку №531 передбачено, що розгляд паперового рапорту військовослужбовця всіма його прямими командирами (начальниками) здійснюється: 1) невідкладно, але не пізніше ніж за 48 годин із часу подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які стосуються військової дисципліни, обов`язків особового складу під час виконання бойових наказів (розпоряджень), збереження життя та здоров`я особового складу, відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин; 2) у строк не більше 14 днів із дня подання військовослужбовцем рапорту – щодо питань, які не відносяться до питань, визначених підпунктом 1 цього пункту.
Суд враховує, що відповідно до Положення №1153/2008 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. Однак, ОСОБА_1 на власний розсуд та всупереч п.233 Положення №1153/2008 подано рапорт через ІНФОРМАЦІЯ_12 . Отже, надання військовою частиною НОМЕР_1 відповіді за результатом розгляду рапорту ОСОБА_1 про звільнення з військової служби саме через ІНФОРМАЦІЯ_12 , тобто у спосіб спілкування, обраний військовослужбовцем, суд розцінює як правомірні та обґрунтовані дії.
Таким чином, матеріалами справи підтверджено факт розгляду рапорту військовою частиною НОМЕР_1 рапорту ОСОБА_1 від 06.08.2025 р. про звільнення його з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», що свідчить про відсутність бездіяльності у діях відповідача. Натомість незгода позивача із результатами розгляду рапорту може бути підставою для звернення до суду з відповідним позовом.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про недоведеність за результатами розгляду справи факту бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо розгляду рапорту ОСОБА_1 від 06.08.2025 р. про звільнення з військової служби, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню повністю.
Зважаючи на те, що у задоволенні позову відмовлено, то відповідно до ст.139 КАС України відсутні підстави для розподілу судових витрат понесених позивачем. Натомість відповідачем не надано доказів понесення судових витрат у даній справі.
Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297, 382 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_8 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.
Дата складання повного рішення суду – 07 травня 2026 року.

Суддя Кіровоградського
окружного адміністративного суду Г.М. МОМОНТ