Справа №127/10677/26 
Провадження №1-кп/127/269/26 

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , 
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3 ,
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням: 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 06.02.2023 Немирівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 309 КК України, до покарання у виді трьох років позбавлення волі, звільнений на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком три роки;
- 04.07.2024 Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 309 КК України, із застосуванням покарання ст. 71 КК України, до остаточного покарання у виді трьох років двох місяців позбавлення волі,
- 03.12.2024 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 321, ч. 2 ст. 307 КК України, із врахуванням ст. 70 КК України, до остаточного покарання у виді шести років одного місяця позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна,
- 19.03.2025 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 1 ст. 321, ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до остаточного покарання у виді шести років восьми місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, ухвалою Черкаського апеляційного суду від 10.07.2025 рішення змінено та призначено остаточне покарання у виді шести років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна,
- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026025020000020 від 17.02.2026, –

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 будучи засудженим 19.03.2025 Соснівським районним судом м. Черкаси Черкаської області за ч. І ст. 321, ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 71 КК України, до остаточного покарання у виді шести років восьми місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, ухвалою Черкаського апеляційного суду від 10.07.2025 рішення змінено та призначено остаточне покарання у виді шести років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, фактично відбуваючи покарання у державній установі «Вінницька установа виконання покарань №1», на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів за наступних обставин.
Так, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 та Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України та відповідальність за їх незаконний обіг, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання для власного вживання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у невстановлений спосіб та в невстановленому місці, дату і час (але не пізніше 17.02.2026) незаконно придбав та почав зберігати серед своїх особистих речей, для власного вживання без мети збуту, канабіс та смолу канабісу, що відносяться до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. 
Так, 17.02.2026, близько 10:15 год., в камерному приміщенні № 43 державної установи «Вінницька установа виконання покарань №1», що за адресою: місто Вінниця, вулиця Брацлавська, буд. 2, де утримувався ОСОБА_5 , оперуповноваженим оперативного відділу даної установи виконання покарань майором внутрішньої служби ОСОБА_6 проведено обшук та серед речей ув`язненого ОСОБА_4 виявлено невідомі речовини рослинного походження. 
Того ж дня, за повідомленням з державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)», на місце події прибула слідчо-оперативна група відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, в результаті чого за наслідком огляду місця події, в період часу з 11:36 год. по 11:42 год., у сумці з особистими речами ОСОБА_4 виявлено та вилучено: деформований циліндр шприца, номінальним об`ємом 20 мл., виготовлений з прозорого, безбарвного полімерного матеріалу, із вставленим у нього деформованим полімерним поршнем чорного кольору, в котрому знаходилась подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору; згорток, виготовлений із прозорого, безбарвного полімерного матеріалу, в середині якого знаходилась суха (на дотик), спресована в брикет речовина темно-зеленого кольору. 
Згідно з висновком експерта від 24.02.2026, за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, надана на експертизу подрібнена речовина рослинного походження, є канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) 6,04 г, що відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Надана на експертизу речовина, спресована в брикет, є смолою канабісу, масою 56,94 г, що відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено.
Відповідно наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» смола канабісу масою 56,94 г, відноситься до великих розмірів (від 50,0 г до 500,0 г).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, суду пояснив, що він дійсно зберігав в своїх речах наркотичну речовину, яку було знайдено працівниками установи під час перевірки камери. 
Зважаючи на те, що обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, дослідження витягу з кримінального провадження №12026025020000020 від 17.02.2026 (т.1 а.с. 34-35), постанови про визнання речей і документів речовими доказами в кримінальному провадженні від 17.02.2026 (т.1 а.с. 37), ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області про накладення арешту від 20.02.2026 (т.1 а.с. 38), висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/102-25/3268-НЗПРАП від 24.02.2026 та №СЕ-19/102-25/9055-НЗПРАП від 30.04.2025 (т.1 а.с. 40-47), суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичних речовин без мети збуту, якщо предметом таких дій були наркотичні речовини у великих розмірах.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Також, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.
Суд зважає на те, що обвинувачений раніше судимий (т.1 а.с. 49-51), на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с. 53), за місцем відбування покарання характеризується посередньо (т.1 а.с. 54-56).
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття.
Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочину.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває, за місцем відбування покарання характеризується посередньо, однак вчинив кримінальне правопорушення під час відбування покарання, тому суд приходить до висновку, що покарання достатнє для перевиховання та виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень в майбутньому не можливе без його ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на строк, визначений в межах санкції передбаченої ч. 2 ст. 309 КК України.
Крім того, судом враховано, що  ОСОБА_4 19.03.2025 засуджений за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси до остаточного покарання у виді шести років восьми місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, ухвалою Черкаського апеляційного суду від 10.07.2025 рішення змінено та призначено остаточне покарання у виді шести років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, а тому остаточне покарання слід призначити з урахуванням ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання призначеного за попереднім вироком. 
На переконання суду таке покарання відповідає принципам законності, справедливості, індивідуалізації, буде співмірним вчиненому та необхідним для досягнення мети покарання і завдань кримінального судочинства.
Початок строку відбуття покарання обвинуваченому слід рахування з дня проголошення вироку.
Відповідно до вимог ст. ст. 124, 126 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого вартість проведення криміналістичного дослідження (т.1 а.с. 41-47), оскільки її проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого ним кримінального правопорушення.
Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений ухвалою суду на речові докази.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 50, 63, 65-67, 71, 309 КК України, ст. ст. 100, 124, 174, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України суд, –

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.03.2025, з урахуванням ухвали Черкаського апеляційного суду від 10.07.2025 та визначити  ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк шість років шість місяців з конфіскацією всього майна.
Початок строку відбуття покарання  ОСОБА_4  слід рахувати з дня проголошення вироку.
Стягнути з  ОСОБА_4  на користь держави Україна 4457,00 грн. у відшкодування вартості проведення криміналістичних досліджень в кримінальному провадженні.
Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.02.2026 №127/5324/26, після набрання вироком законної сили – скасувати. 
Речовий доказ в кримінальному провадженні №12026025020000020, а саме: упакування з речовиною рослинного походження полімерну ємкість з речовиною рослинного походження, які вилучено та поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України» із індивідуальним номером CRI 1005973, які зберігається в камері зберігання речових доказів Відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, після набрання вироком законної сили – знищити.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. 
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя:          ОСОБА_1