Справа № 947/15125/26
Провадження № 1-кп/947/926/26
ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.04.2026 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді – ОСОБА_1 ,
при секретарі с/з – ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026163480000232 від 19.03.2026 року у відношенні: 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263 та ч.1 ст.309 КК України, – 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , в порушення Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 576, та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, маючи намір на придбання для себе холодної зброї, без передбаченого законом дозволу, при невстановлених обставинах, у невстановлених час та місці, однак не пізніше 18 березня 2026 року, придбав кастет, який є різновидом контактної холодної зброї ударно-дробильної дії, після чого став його незаконно носити при собі до моменту вилучення працівниками поліції, 18.03.2026, близько 19 години 18 хвилин, в ході проведення обшуку, за адресою: м. Одеса, вул. Костаніді, 101.
Крім того, ОСОБА_4 за невстановлених обставин, незаконно придбав наркотичні засоби, обіг яких обмежено – канабіс та смолу канабісу, психотропну речовину, обіг якої обмежено – амфетамін, та особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено – МДМА, які в подальшому почав незаконно зберігати за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , для особистого вживання, без мети збуту.
Надалі, 18 березня 2026, близько 19 години 18 хвилин, в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками поліції було виявлено та вилучено чотири полімерні пакети, один поліетиленовий пакет та рослинну речовину розсипом, які містили наркотичний засіб, обіг якого обмежено – канабіс, загальна маса якого у висушеному стані становить 15,89г, один полімерний пакет, який містив психотропну речовину, обіг якої обмежено – амфетамін, кількісним вмістом 0,011г, один полімерний пакет, який містив особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено – МДМА, кількісним вмістом 0,114г, та електронні ваги, які на своїй поверхні містили наркотичний засіб, обіг якого обмежено – смолу канабісу, маса якої становить 0,100г, які ОСОБА_4 незаконно придбав та незаконно зберігав за місцем свого проживання для особистого вживання, без мети збуту.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.263 КК України, за кваліфікуючими ознаками – носіння кастетів без передбаченого законом дозволу; та за ч.1 ст.309 КК України, за кваліфікуючими ознаками –  незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин без мети збуту.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та пояснив, що не усвідомлював на той момент необхідності отримання відповідного дозволу, однак розуміє протиправність своїх дій і шкоду, яку вони могли спричинити. Наркотичні засоби зберігав при собі для особистого вживання, без мети збуту. Просив суд врахувати його щире каяття, позитивну характеристику та відсутність попередніх судимостей при вирішенні питання про міру покарання.
У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень. Надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України.
Беручи до уваги, що обвинувачений у судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, щиро розкаявся та не заперечував фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, суд, керуючись положеннями частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, після з`ясування думки всіх учасників судового провадження, дійшов висновку про можливість обмеження обсягу дослідження доказів.
Суд роз`яснив сторонам кримінального провадження зміст зазначеної норми закону, відповідно до якої, у разі визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину та за наявності згоди сторін, суд має право не досліджувати ті докази, що стосуються фактичних обставин справи, якщо вони ніким не оспорюються, за умови, що таке обмеження не суперечить завданням кримінального провадження, визначеним статтею 2 КПК України.
Під час судового розгляду суд з`ясував, що учасники процесу не заперечують проти застосування вказаної процедури, погоджуються з тим, що фактичні обставини події встановлені достатньо повно, а визнання обвинуваченим вини не викликає сумнівів у його добровільності та усвідомленості. У зв`язку з цим суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, окрім допиту самого обвинуваченого та вивчення матеріалів, що характеризують його особу, оскільки зазначені обставини не є спірними та підтверджуються сукупністю доказів, наявних у матеріалах кримінального провадження.
Суд окремо роз`яснив обвинуваченому правові наслідки застосування положень частини третьої статті 349 КПК України, а саме – що в такому випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції, оскільки вони визнаються такими, що не підлягають подальшому перегляду. Обвинувачений підтвердив, що зазначене йому зрозуміло, і наполягав на розгляді справи у скороченому порядку.
Таким чином, дотримавшись вимог кримінального процесуального закону, суд дійшов висновку, що обмеження обсягу дослідження доказів не порушує прав сторін, відповідає принципам безпосередності, змагальності та диспозитивності судового розгляду, закріпленим у статтях 22, 23, 26 КПК України, та спрямоване на забезпечення розумних строків судового провадження відповідно до статті 28 КПК України.
На підставі вищезазначеного, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263 КК України, за кваліфікуючими ознаками – носіння кастетів без передбаченого законом дозволу; та за ч.1 ст.309 КК України, за кваліфікуючими ознаками –  незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин без мети збуту – доведена у повному обсязі.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.
Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, у зв`язку із чим, суд вважає за доцільне призначити покарання у вигляді штрафу.
Щодо стягнення процесуальних витрат.
Відповідно до ч.1 ст.124 Кримінальний процесуальний кодекс України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд покладає на обвинуваченого процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, перекладачів та проведенням експертиз. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у ході досудового розслідування були призначені та проведені відповідні експертні дослідження, витрати на які документально підтверджені та становлять 19 758,52 грн.
Згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України, такі витрати підлягають стягненню з обвинуваченого, оскільки саме його протиправні дії зумовили необхідність їх понесення державою. Підстав для звільнення від відшкодування процесуальних витрат судом не встановлено, у зв`язку з чим зазначена сума підлягає стягненню в дохід держави.
Щодо скасування арешту майна.
Відповідно до ч.4 ст.174 Кримінальний процесуальний кодекс України, арешт майна скасовується судом у разі відпадіння підстав для його застосування, зокрема після вирішення питання про речові докази у вироку суду.
Оскільки у даному кримінальному провадженні судом ухвалено обвинувальний вирок та одночасно вирішується питання щодо долі вилученого майна, подальше застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна втрачає процесуальний сенс і є таким, що не відповідає вимогам необхідності та пропорційності.
Таким чином, арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.03.2026 року, підлягає скасуванню.
Щодо речових доказів.
Згідно зі ст.100 Кримінальний процесуальний кодекс України, речові докази після ухвалення судового рішення підлягають поверненню законним власникам, знищенню або конфіскації залежно від їх правової природи та призначення.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд встановив, що вилучені речовини є наркотичними засобами та психотропними речовинами, обіг яких обмежено або заборонено, а саме канабіс, амфетамін та МДМА. Відповідно до вимог законодавства у сфері обігу наркотичних засобів, такі речовини не можуть перебувати у цивільному обігу та підлягають знищенню.
Аналогічний підхід застосовується і до предметів, які використовувалися для фасування та зберігання зазначених речовин, а також електронних ваг, на яких виявлено нашарування наркотичних засобів, оскільки вони є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та не мають самостійної правомірної цінності.
Щодо електронних носіїв інформації, на яких зафіксовано хід слідчих (розшукових) дій, суд виходить з того, що вони є невід`ємною частиною матеріалів кримінального провадження та підлягають зберіганню разом із ними, відповідно до вимог процесуального закону.
Щодо кастету.
Вилучений предмет – кастет, за своїми ознаками є холодною зброєю ударно-дробильної дії, обіг якої обмежено та яка не має правомірного цивільного призначення, у зв`язку з чим відповідно до ст.100 Кримінальний процесуальний кодекс України підлягає вилученню з обігу та знищенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 124, 174, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд, –

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4  визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263 та ч.1 ст.309 КК України та призначити показання:
-за ч.2 ст.263 КК України у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 18 700 (вісімнадцять тисяч сімсот) гривень;
-за ч.1 ст.309 КК України у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять) тисяч гривень.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 18 700 (вісімнадцять тисяч сімсот) гривень.
Стягнути ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів на загальну суму 19 758, 52 гривень
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.03.2026 року (Справа № 947/11791/26, провадження № 1-кс/947/4134/26) на майно, яке було виявлено та вилучено 18.03.2026 в ході проведення обшуку за адресою: м. Одеса, вул. Костанді, 101, а саме на: чотири полімерні пакети з речовиною рослинного походження; поліетиленовий пакет з речовиною рослинного, походження; паперовий згорток з речовиною рослинного походження; ??два полімерні пакети з невідомою речовиною; ??електронні ваги з нашаруванням невідомої речовини; упакування з полімерними пакетами з написом «100 шт»; предмет зовні схожий на кастет.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: 
-Електронні носії інформації, на яких зафіксовано хід та результати слідчих (розшукових) та процесуальних дій – зберігати в матеріалах кримінально провадження; 
-Упакування з полімерними пакетами з написом «100 шт», чотири полімерні пакети, один поліетиленовий пакет та рослинну речовину розсипом, які містили наркотичний засіб, обіг якого обмежено – канабіс, загальна маса якого у висушеному стані становить 15,89г, один полімерний пакет, який містив психотропну речовину, обіг якої обмежено – амфетамін, кількісним вмістом 0,011г, один полімерний пакет, який містив особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено – МДМА, кількісним вмістом 0,114г, та електронні ваги, які на своїй поверхні містили наркотичний засіб, обіг якого обмежено – смолу канабісу, маса якої становить 0,100г – знищити.;
-Кастет, який є різновидом контактної холодної зброї ударно-дробильної дії – знищити.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. 
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Київського районного
суду м. Одеси                     ОСОБА_1