Справа № 577/1982/26 
Провадження № 2/577/1295/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

25 червня 2026 року      м. Конотоп  
Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Галяна С.В.
за участю секретаря судового засідання Іваненко Н.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Конотопі справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :
ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з вищевказаним позовом та просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 10.08.2025-100001931 від 10.08.2025 року в розмірі 38560 грн. та сплачений судовий збір. Вимоги обґрунтовує тим, що 10.08.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 10.08.2025-100001931, відповідно до умов якого ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит в сумі 8000 грн., строком на 217 днів. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. Відповідач зобов`язався повернути суму кредиту у день закінчення строку кредитування та сплатити проценти від суми кредиту, однак свої зобов`язання перед ТОВ «Споживчий центр» не виконав належним чином, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка станом на дату подання позову становить 38560 грн. та включає в себе 8000 грн. заборгованості по тілу кредиту, 12400 грн. процентів, 720 грн. комісії (пов`язаної з наданням кредиту), 1440 грн. додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості), 16000 грн. відсотків нарахованих по ст. 625 ЦК України. 
У судове засідання представник позивача Медведєва Н.О. не з`явилася, у позовній заяві зазначила про розгляд справи без її участі, (а.с. 9).
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином (а.с. 43). 10.06.2026 року надіслав відзив у якому зазначив, що вимога позивача по сплаті відсотків нарахованих по ст. 625 ЦК України – 16000 грн. є протиправною, так як кредитний договір було укладено під час дії воєнного стану. Щодо вимоги про стягнення процентів, то їх розмір може бути зменшений судом з підстав їх явної невідповідності принципу справедливості та законодавства України. Позовні вимоги прохає задовольнити частково, а саме стягнути з нього 8000 грн. – тіло кредити, 4000 грн. - процентів, 720 грн. – комісії (пов`язаної з наданням кредиту, 1440 грн. – додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості).
16.06.2026 року представник позивача Чехун Ю.В. надіслала відповідь на відзив у якій зазначила, що загальні витрати за споживчим кредитом є співмірними, враховуючи строк кредитування. Жодних нарахувань поза межами строку кредитування, зокрема, у порядку, передбаченому ст. 625 ЦК України, позивачем не здійснювалось, а позовні вимоги не заявлялись. Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" набув чинності 24.12.2023 року. Отже, враховуючи дату укладення кредитного договору, денна процентна ставка передбачена договором є застосованою та законною. Матеріали справи не містять жодних розрахунків, які б спростовували правильність розрахунків заборгованості долучених до матеріалів справи позивачем, а за висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 11.07.2018 року у справі №753/7883/15, доводи сторони про необґрунтованість розрахунку кредитної заборгованості є безпідставними, якщо на його спростування сторона не надала власного розрахунку. Оскільки ТОВ «Споживчий центр» не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, тому не може надати первинні банківські документи, а відтак наданий суду позивачем розрахунок є належним та допустимим доказом заборгованості та її розміру у справі. Крім того, будь-яких претензій щодо невиконання позивачем свого обов`язку по наданню коштів протягом дії договору відповідач не заявляв. Позовні вимоги прохає задовольнити, розгляд справи здійснювати без участі представника позивача (а.с. 40-42).
Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21.04.2026 року справу призначено до судового розгляду на 19.05.2026 року (а.с. 25).
Протокольною ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19.05.2026 року у зв`язку з заявою відповідача, судове засідання відкладено на 11.06.2026 року (а.с. 29).
Протокольною ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11.06.2026 року у зв`язку з заявою відповідача, судове засідання відкладено на 25.06.2026 року (а.с. 38).
В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.
Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У статті 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, у відповідності з яким сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Судом встановлено, що 10.08.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 10.08.2025-100001931, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 8000 грн. на строк 217 днів з дати надання та з датою повернення – 14.03.2026 року, процентна ставка «Стандарт» – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка «Економ»-фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентра ставка «Стандарт». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку (а.с. 11-17).
Відповідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору № 10.08.2025-100001931 від 10.08.2025 року, становить: 38560 грн. та включає в себе 8000 грн. заборгованості по тілу кредиту, 12400 грн. процентів, 720 грн. комісії (пов`язаної з наданням кредиту), 1440 грн. додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості), 16000 грн. відсотків нарахованих по ст. 625 ЦК України (а.с. 18-20).
За правилами статей 525, 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Отже, факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту та відсотків у строки, передбачені договором, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження.
Щодо стягнення з відповідача комісії у розмірі 2160 грн., суд зазначає наступне.
Умовами Заявки передбачено сплату комісії 9% від суми кредиту, нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту та пов`язана з наданням кредиту та обслуговуванням кредитної заборгованості.
Відповідно до ч. ч. 1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Отже, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
ТОВ «Споживчий центр» фактично встановлено сплату комісії, не зазначивши за які саме послуги ця комісія сплачується позичальником. Жодних доказів вчинення будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, позивачем не надано.
Разом із тим, ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та його супровід.
Отже, умови договору про нарахування позивачем разової комісії при видачі кредиту та комісії за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними, а відтак, немає підстав для стягнення з відповідача комісії.
Щодо вимоги про стягнення суми відсотків, нарахованих по ст. 625 ЦК України суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Кредитний договір укладено під час дії воєнного стану, отже на правовідносини, які склались між сторонами поширюється дія п. 18 Перехідних положень ЦК України.
Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року № 183/7850/22(61-14740св23) зазначив тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Таким чином, вимога про стягнення з відповідача на користь позивача суми відсотків, нарахованих по ст. 625 ЦК України у сумі 16000 грн. не підлягає задоволенню з вказаних підстав.
За таких обставин, оцінивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що із ОСОБА_1 на користь позивача стягненню підлягає заборгованість за тілом кредиту та відсотками за кредитним договором № 10.08.2025-100001931 від 10.08.2025 року в сумі 20400 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено на суму 38560 грн., а задоволено 20400 грн., тобто на 53 % (20400 х 100/38560).
За таких обставин з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути 1411,07 грн. судового збору (2662,40 х 53 % /100%).
На підставі викладеного, керуючись ст. 81, 141, 264-265, 279 ЦПК України, ст. 525, 526, 530, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ЗУ «Про електронну комерцію», суд,-

У Х В А Л И В:
Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість по кредитному договору № 10.08.2025-100001931 від 10.08.2025 року в розмірі 20400 грн. та судовий збір в розмірі 1411,07 грн., а всього 21811,07 грн. (двадцять одна тисяча вісімсот одинадцять грн. 07 коп.).
В іншій частині позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування сторін:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ 37356833).
Відповідач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).   

Суддя Галян С.  В.