ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
10 червня 2026 року справа №200/6322/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Пивовар І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 5 листопада 2025 року у справі № 200/6322/25 (головуючий І інстанції Дмитрієв В.С.) за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю “Семекстрейд - ІСТ” про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Семекстрейд - ІСТ” (далі - відповідач) про стягнення податкового боргу до бюджету у розмірі 389 867,87 грн шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 5 листопада 2025 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.
Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов через порушення норм матеріального права. 
Апелянт зазначив, що на теперішній час в інтегрованих картках платника податків ТОВ «Семекстрейд - ІСТ» обліковується заявлений до суду податковий борг на загальну суму 389 867,87 грн, а саме: заборгованість по орендній платі з юридичних осіб, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 389 867,87 грн, згідно податкового повідомлення-рішення №0319350407 від 27.05.2024 на суму 35 993,87 грн (штрафні санкції); пеня, нарахована згідно ст.129 ПКУ на загальну суму 353 874,00 грн.
Використання даних з ІКП, як доказу наявності податкового боргу, є цілком обґрунтованим і відповідає вимогам законодавства. 
ГУ ДПС звертає увагу, що сплата податкового боргу 18.10.2023 не звільняє платника податків від обов`язку сплатити пеню та штрафні санкції, що були нараховані за період прострочення. Факт сплати основної суми боргу не анулює відповідальності за несвоєчасне виконання податкових зобов`язань.
Суд помилково вважає нарахування неправомірним. Нарахування пені та штрафних санкцій у 2023 та 2024 роках є наслідком несвоєчасної сплати податкових зобов`язань, граничні терміни яких припадали на 2013-2015 роки, а не нарахуванням за новий період.
Відповідно до пункту 129.3. статті 129 ПК України нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.
Крім того, суд помилково посилається на строк давності у 1095 днів, передбачений статтею 102 ПКУ, як на підставу для списання податкового боргу та припинення права на його стягнення.
Суд звернув увагу, що позивач втратив право звертатися до суду з позовом про стягнення боргу ще у 2018 році. Це твердження є необґрунтованим.
ГУ ДПС звернулося до суду не щодо стягнення основного податкового боргу, який був сплачений, а щодо стягнення пені та штрафних санкцій. Нарахування пені тривало протягом усього періоду прострочення, до моменту сплати основного боргу 18 жовтня 2023 року. Відповідно, пеня набула статусу податкового боргу саме в цей момент. Отже, строк позовної давності щодо стягнення пені починає обчислюватися з дати її нарахування, тобто з жовтня 2023 року. 
Штрафні санкції були нараховані на підставі податкового повідомлення рішення (ППР) від 27.05.2024. Вони стали узгодженими грошовими зобов`язаннями лише після цієї дати. Таким чином, право на їх стягнення виникло у позивача у 2024 році. Також, за нормами Податкового кодексу України, податковий борг може бути визнаний безнадійним, якщо він не був погашений після спливу 1095-денного строку з моменту його узгодження.
Проте, у даному випадку основна сума боргу була погашена Відповідачем у 2023 році, що унеможливлює визнання її безнадійною. Нарахування та стягнення пені й штрафів є законним наслідком несвоєчасного виконання податкового зобов`язання, а не його списанням. На підставі вищевикладеного, нарахування пені та штрафних санкцій є правомірним і відповідає нормам чинного законодавства.
ГУ ДПС звертає увагу, що оцінка податкового правопорушення, встановленого, зокрема, за результатами податкової перевірки відповідача, на підставі якої контролюючим органом прийнятий акт індивідуальної дії, має здійснюватися судом у провадженні за позовом платника податків про оскарження такого акту індивідуальної дії, зокрема податкового повідомлення-рішення. 
У спорах за позовом контролюючого органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягають, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, а саме факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) визначеного грошового зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання, зокрема і самостійно визначеного платником податку, протягом строків, визначених законодавством, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу та інше. 
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №817/4186/13-а, від 21.08.2019 у справі №2340/4023/18, від 05.03.2020 у справі №804/8630/16, від 12.07.2022 у справі №160/7345/20 та інших.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволені.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».
За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).
Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).
За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.
Апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в письмовому провадженні. 
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, відзиву, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення, виходячи з наступного.
Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю “Семекстрейд - ІСТ” (код ЄДРПОУ 30431721) є юридичною особою, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 28.12.2002 за № 12241200000004299, перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Донецькій області (Краматорська ДПІ). 
Відповідач зазначає, що 12.10.2005 уклав договір оренди землі з Дніпропетровською міською радою щодо строкового платного користування земельною ділянкою площею 0,9960 га, з цільовим призначенням – землі промисловості за місцем фактичного розміщення його виробничих будівель та споруд, яка знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ (м.Дніпро), вул.Курсантська, б. 11. Термін дії договору 15 років.
У жовтні 2023 року змінився склад учасників товариства, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 
Також, відповідач посилається, що з метою укладання нового договору оренди земельної ділянки під виробничими будівлями товариства, 18.10.2023 ТОВ “СЕМЕКСТРЕЙД - ІСТ” перерахував на бюджетній рахунок 364 089,97 грн, тим самим добровільно повністю погасив податковий борг зі сплати орендної плати за землю, який значився станом на 30.09.2023 в ІКП з орендної плати юридичних осіб у сумі 364 088,98 грн, в тому числі податкового боргу з основного платежу у сумі 361 343,71 грн та пені у сумі 2745,27 грн.
Зазначене вище підтверджується відомостями в ІКП (інтегрована картка платника податків) з орендної плати юридичних осіб, що додана до адміністративного позову.
За відомостями з інтегрованої картки платника податків ТОВ “Семекстрейд - ІСТ” з орендної плати юридичних осіб, за рахунок сплачених 18.10.2023 відповідачем 364 089,97 грн, зменшено податковий борг: 
- по податковій декларації з податку на землю за 2013 рік № 130000983 від 14.02.2013 у розмірі 158 897,81 грн; 
- з грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом згідно ППР №0000531503 від 26.01.2015 у розмірі 201 040,61 грн;
- по пені минулих періодів – 2746,23 грн; 
- з грошового зобов`язання по штрафній санкції, визначеного контролюючим органом згідно ППР №0012001503 від 06.10.2014 у розмірі 1020 грн;
- з грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом згідно ППР №0013611202 форма “Ш” з граничним строком сплати 23.06.2017 у розмірі 273.58 грн;
- з грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом згідно ППР №0079545230 від 21.07.2020 за формою “Ш” зі строком сплати 20.10.2020 у розмірі 111,74 грн. 
Всього зменшено податковий борг на суму 364 089,97 грн, в тому число пені минулих періодів 2746,27 грн та основного платежу – 361 343,74 грн.
Крім того, в автоматичному режимі 18.10.2023 по особовому рахунку відповідача нараховано пеню за несвоєчасний розрахунок по податковому боргу: 
- за погашення заборгованості по податковій декларації з податку на землю за 2013 рік № 130000983 від 14.02.2013- 174 109,09 грн;
- за погашення заборгованості по грошовому зобов`язанні, визначеному контролюючим органом згідно ППР №0000531503 від 26.01.2015 – 214 349,18 грн; 
- за погашення заборгованості по грошовому зобов`язанню по штрафній санкції, визначеній контролюючим органом згідно ППР №0012001503 від 06.10.2014 – 1239,16 грн;
- за погашення заборгованості по грошовому зобов`язанню, визначеному контролюючим органом згідно ППР №0013611202 форма “Ш” з граничним строком сплати 23.06.2017 – 162,58 грн; 
- за погашення заборгованості по грошовому зобов`язанню, визначеного контролюючим органом згідно ППР №0079545230 форма “Ш” від 21.07.2020 зі строком сплати 20.10.2020 - 8,86 грн.
10.04.2024 ГУДПС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку відповідача щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з плати за землю (орендна плата) за наслідками якої складено акт №19544/04-36-04-07/30431421. 
Згідно з вказаним актом, перевіркою встановлено порушення ТОВ “Семекстрейд - ІСТ” пункту 287.3 статті 287 ПКУ щодо термінів сплати узгоджених сум грошових зобов`язань з плати за землю (орендна плата), а саме за податковою декларацією з плати за землю за 2013 рік та по податковому повідомленню-рішенню від 26.01.2015 (форма “Р”) з кількістю днів прострочення від 3006 до 2246.
Акт перевірки був надісланий платнику податків засобами поштового зв`язку, проте повернутий за зворотньою адресою з відміткою “за закінченням терміну зберігання”.
На підставі вказаного вище акта перевірки податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 27.05.2024 №0319350407, яким за порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з плати заземлю (орендна плата) за період фінансово-господарської діяльності 2013-2023 роки за затримку на 3006, 3006, 2976, 2945, 2915, 2884, 2853, 2823, 2792, 2762, 2731, 2246, 22,46 календарних днів сплати 359938,40 грн застосовано штрафну (фінансову) санкцію та зобов`язано сплатити штрафу розмірі 10% у сумі 35993,87 грн.
Вказане вище податкове повідомлення-рішення отримано відповідальною особою товариства 01.06.2024, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.
Вказане вище податкове повідомлення-рішення не оскаржувалося, що відповідачем не заперечується.
Згідно з відомостями в інтегрованій картці платника податків з орендної плати юридичних осіб ТОВ “Семекстрейд - ІСТ” 14.06.2024 сплатило 35993,87 грн.
Разом з тим, згідно з розрахунком позову, заборгованість по орендній платі з юридичних осіб, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 389 867,87 грн, складається з:
- податкового повідомлення-рішення №0319350407 від 27.05.2024 на суму 35 993,87 грн (штрафні санкції); 
- пеня, нарахована згідно ст.129 ПКУ на загальну суму 353 874,00 грн.
За розрахунком пені по орендній платі, сума пені нарахована за затримку сплати орендної плати на кількість від 3671 до 1093 днів, застосовано ставку 20%, загальний розмір складає 353874,00 грн.
Відповідно до ст.59 ПК України, у зв`язку із несплатою до бюджету сум податкового боргу по ТОВ “Семекстрейд - ІСТ”, була сформована податкова вимога від 01.10.2012 №991, яка була направлена на адресу платника податків та отримана 08.10.2012.
Наявність вказаної заборгованості підтверджується інтегрованою карткою платника податків.
Відповідач не погоджується з наявною заборгованістю, оскільки вважає, що нарахування штрафної санкції і пені у 2023 - 2024 роках за несвоєчасність сплати орендних платежів з граничним строком їх сплати у 2013, 2014 та 2015 роках неправомірними.
Апеляційний суд надає правову оцінку спірним правовідносинам та враховує наступне.
За підпунктом 16.1.4 п. 16.1 статті 16 ПК України передбачений обов`язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку та строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 статті 36 ПК України).
Відповідно до пп. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податкове повідомлення - рішення це письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.
За п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п. 54.3.1-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем узгодження. Згідно до п.п. 16.1.4. п.16.1. ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.
Платник податків не надав доказів своєчасного погашення податкових зобов`язань. Податковим боргом згідно п. 14.1.175 ст. 14 ПК України є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає)йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу (п. 59.3 ст. 59 ПК України).
За п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Відповідно до п.п. 14.1.137 п. 14.1 ст. 14 ПК України, орган стягнення це державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
За пунктом 41.4 ст. 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.
Згідно з пп. 20.1.34 пункту 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/ емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Відповідно до частини першої - третьої статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
За пунктом 269.1 статті 269 ПК України платниками податку за землю є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.
За статтею 270 ПК України об`єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.
Відповідно до статті 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.
За пунктом 287.3 статті 287 ПК України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Як встановлено судом, податковий борг заявлений до стягнення у розмірі 389 867,87 грн, складається з:
- податкового повідомлення-рішення №0319350407 від 27.05.2024 на суму 35 993,87 грн (штрафні санкції); 
- пеня, нарахована згідно ст.129 ПКУ на загальну суму 353 874,00 грн.
Відповідач не погоджується з наявністю заборгованості, оскільки вважає, що податковим органом неправомірно зараховано сплачені товариством 18.10.2023 кошти в розмірі 364 089,97 грн в рахунок боргу за 2013 - 2015 роки, оскільки такий борг набув статусу безнадійного ще в період 2016-2018 років та мав бути списаним. Отже, у позивача з 18.10.2023 має обліковуватися переплата з орендної плати та відсутність нарахування штрафних санкцій та пені в заявленому розмірі.
Відповідно до підпункту 19-1.1.24 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснюють такі функції, зокрема: здійснюють відстрочення, розстрочення та реструктуризацію грошових зобов`язань та/або податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, а також списання безнадійного податкового боргу.
Контролюючі органи мають право приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством (підпункт 20.1.29 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України).
Підпунктом “а” підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що безнадійна заборгованість - це заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.
Згідно з пунктом 101.1 статті 101 Податкового кодексу України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.
Пунктом 101.5 статті 101 Податкового кодексу України встановлено щоквартальне здійснення списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №577 затверджено Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків (далі - Порядок № 577).
Підпунктом 3 пункту 2.1 Порядку №577 визначено, що безнадійним податковим боргом є, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 Податкового кодексу України.
Відповідно до пункту 3.1 Порядку №577 визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.
Пунктом 3.2 Порядку № 577 визначено, що днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається: у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата прийняття рішення керівника контролюючого органу.
За приписами пунктів 4.3-4.5 Порядку № 577, у випадках, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу. Структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал. Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до ІС не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.
З системного аналізу наведених норм вбачається, що списання безнадійного податкового боргу, яким є податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.
При цьому, звернення платника податків про списання безнадійного податкового боргу є обов`язковим лише у випадку, якщо такий податковий борг виник внаслідок непереборної сили (форс-мажорних обставин) (пункт 4.1 Порядку №577). В усіх інших випадках розгляд питання про списання безнадійного податкового боргу ініціюється контролюючими органами щоквартально та проводиться автоматично, без участі платника податків.
Вказана правова позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 04.09.2018 у справі №813/4430/16.
Як вбачається з інтегрованої картки платника податків з орендної плати юридичних осіб, за рахунок сплачених 18.10.2023 відповідачем 364 089,97 грн зменшено податковий борг:
- по податковій декларації з податку на землю за 2013 рік № 130000983 від 14.02.2013 у розмірі 158 897,81 грн; 
- з грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом згідно ППР №0000531503 від 26.01.2015 у розмірі 201 040,61 грн;
- по пені минулих періодів – 2746,23 грн;
- з грошового зобов`язання по штрафній санкції, визначеного контролюючим органом згідно ППР №0012001503 від 06.10.2014 у розмірі 1020 грн;
- з грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом згідно ППР №0013611202 форма “Ш” з граничним строком сплати 23.06.2017 у розмірі 273.58 грн;
- з грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом згідно ППР №0079545230 від 21.07.2020 за формою “Ш” зі строком сплати 20.10.2020 у розмірі 111,74 грн.
Отже контролюючим органом 18.10.2023 зараховано сплачені кошти в рахунок зобов`язань, які мали бути визнані безнадійним податковим боргом та підлягав списанню.
Суд зазначає, що в разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції, а відтак з того часу в податкового органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу. 
Сума боргу, яка увійшла до предмету стягнення у цій справі складається з нарахованої пені на несвоєчасно сплачені відповідачем вищезазначені податкові зобов`язання, що самостійно визначені платником податку в декларації з орендної плати за землю за 2013 рік, та набули статусу узгодженого податкового боргу ще у 2013 та 2014 роках та зобов`язання нараховані податковим органом у 2015 році, що також набули статусу узгодженого податкового боргу. 
Податковим кодексом України пеня визначена, як спосіб забезпечення погашення податкового боргу, самі норми щодо порядку нарахування та сплати пені встановлені окремою главою 12, у той час як штрафні (фінансові) санкції, штрафи передбачені главою 11 "Відповідальність". Пеня, як спосіб забезпечення податкового боргу нараховується на суму податкового боргу, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання (при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків) або від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні (при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами) та закінчується, зокрема, у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. 
Таким чином, обов`язок сплати пені пов`язаний з обов`язком погашення податкового боргу. Оскільки в межах спірних відносин сплата земельного податку здійснена поза межами 1095 днів, а сам борг набув статусу безнадійного, нарахування пені на безнадійний борг не здійснюється.
Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №К/9901/99/17 807/2097/16, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).
За пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Апеляційний суд не застосовує висновки Верховного суду, на які посилається апелянт, оскільки вони не є релевантними до обставин цієї справи.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстацнії погоджує висновок суду першої інстанції про відмову в задоволені позову. 
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого підстави для скасування рішення суду відсутні. 
Керуючись ст.ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 5 листопада 2025 року у справі № 200/6322/25 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю “Семекстрейд - ІСТ” про стягнення податкового боргу - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 10 червня 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: І.В. Пивовар

Е.Г. Казначеєв