Справа № 467/365/26 
Провадження № 2-а/484/57/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.05.2026 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
в складі: головуючого – судді Панькова Д.А.
секретаря судового засідання – Заволенковської Д.П.
за участю позивача – ОСОБА_1 
представника позивача – адвоката Уколова М.І.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, 
У С Т А Н О В И В : 
18.03.2026 позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 11.03.2026 інспектором СРПП відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, лейтенантом поліції Третяком О.О. було винесено постанову про накладення відносно нього адміністративного стягнення, за ч. 1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.
Вважає цю постанову незаконною та необґрунтованою з наступних підстав.
Відповідно до постанови, він 11.03.2026 року о 10 год.30 хв. на сполученій дорозі між с.-ще Костянтинівка та с. Панкратове Вознесенського району Миколаївської області, керував на службовому автомобілі марки Fiat DUСATO н.з. НОМЕР_1 з явними технічними несправностями зовнішніх світлових приладів, темної пори доби. А саме, на вищевказаному ТЗ розбитий правий габаритний вогонь, чим порушив п.п.34.4.3 ПДР України, ч. 1 ст. 121, керував ТЗ що має несправні зовнішні світлові прилади, темної пори доби. З цим він не погоджується.
В дійсності, він їхав до м. Південноукраїнська у справах. Разом з ним перебував його колега ОСОБА_2 . У цей день, перед виїздом вони перевірили автомобіль та пересвідчилися, що він перебував у повній технічній справності, у тому числі працювали всі зовнішні світлові прилади, були неушкодженими. У проміжок часу 10-11 год. автомобіль яким він керував був зупинений поліцейськими, які почали вимагати показати документи, але відмовились повідомляти йому про причину зупинки. Він попросив працівників поліції показати їх документи але вони відмовились. Коли він вийшов з автомобіля то побачив що всі світлові прибори автомобіля були працездатними, що ззаду частина підфарника була пошкоджена, але він був працездатним, тому що лампочка горіла., але це пошкодження не пов`язано з його діями. Під час зупинки він намагався пояснити поліцейським що пошкодження підфарника вочевидь сталася під час руху, оскільки перед виїздом фари у т. ч. в режимі ближнього і дальнього світла працювали справно.
До зупинки поліцейськими він не мав можливості помітити вказане пошкодження скла підфарника, оскільки рухався автомобілем у світлу пору доби, перебуваючи за кермом автомобіля в дорозі, при її освітленності та не мав об`єктивної можливості контролювати справність лампи та не міг бачити пошкоджень підфарника під час руху. Вказане пошкодження не було перешкодою для руху, та для керуванням автомобілю. При цьому денні ходові вогні під фарами були справні і ввімкнені, що давало змогу іншим водіям автомобільного транспорту безперешкодно бачити його автомобіль та габарити. Поліцейські зупинили його фактично серед траси, а станцій технічного обслуговування та автомобільних магазинів поблизу місця зупинки не було, тому він був позбавлений можливості усунути пошкодження заднього підфарника.
Тому умислу на вчинення вказаного правопорушення за ч. 1 .ст. 121 КУпАП у нього не було, він не бачив пошкодження, а інспектор СРПП ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області Третяк О.О. виніс постанову з порушенням ст.280 КУпАП, неповно з`ясувавши обставини справи, не врахував пояснення та покази свідка, який їхав з ним.
Протоколи про адміністративні правопорушення не складалися, не роз`яснили йому його права, та не повідомили родичів (ст. 261 КУпАП), що є порушенням процедури. Затримання супроводжувалося незаконним доглядом речей.
Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КпАП України характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу та настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала умисел на керування транспортним засобом з технічними несправностями.
Але він взагалі не знав про пошкодження, можливості побачити не було, і це пошкодження не перешкоджало працездатності світлового прибору. Вказує, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити.
Представник ГУНП в Миколаївській області в судове засідання не з`явилася, надала суду відзив, в якому просила в задоволенні позову відмовити вказуючи, що твердження позивача не відповідають дійсності, а вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки постанова серія ЕНА № 6810659 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, винесена інспектором СРПП ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області лейтенантом поліції Третяком О.О., якому у відповідно до чинного законодавства та посадових інструкцій надано повноваження розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення. Так, 11.03.2026 під час добового чергування у складі наряду СРПП ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області лейтенанту поліції Третяку О., приблизно о 10.33 год. надійшло повідомлення від поліцейського офіцера громади про те, що того ж дня в Миколаївській області на сполучній дорозі між с. Костянтинівка та с. Панкратове помічений транспортний засіб FIAT Ducato, р.н. НОМЕР_1 , у якого, в порушення п. 31.4.3.а ПДР України, була технічна несправність зовнішніх світлових приладів, а саме розбитий правий габаритний вогонь. Вказаний транспортний засіб був зупинений на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» працівники поліції зупинили вказаний транспортний засіб. 
Під час перевірки водієві було запропоновано, на підставі п. 2.4 та 2.1 ПДР України, надати документи, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, чинний страховий поліс. У зв`язку з відмовою водія надати документи та взагалі назвати себе для встановлення особи та подальшого оформлення постанови про адміністративне правопорушення до водія був застосований адміністративний арешт. В подальшому, було встановленно, що водієм транспортного засібу FIAT Ducato, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був ОСОБА_1 . 
Із відеозаписів «Факт керування ТЗ та технічна несправність» та «Факт керування» вбачається, що правий габаритний вогонь не працює та взагалі розбитий, що порушує вимоги ПДР України. Більш того, твердження Позивача про те, що всі світлові прибори транспортного засобу, на момент зупинки, були справними, та лише частина підфарника була пошкоджена , спростовуються вище зазначеними відео, оскільки чітко видно відсутність скла взагалі та непрацездатність лампи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Судом встановлено, що інспектором СРПП ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області лейтенантом поліції Третяком О.О., винесена постанова серія ЕНА № 6810659 від 11.03.2026 згідно якої 11.03.2026 о 10.33 год. водій ОСОБА_1 на сполученій дорозі між смт. Костянтинівка та с. Панкратове керував автомобілем марки FIAT Ducato, р.н. НОМЕР_1 , з явними технічними несправностями зовнішніх світлових приладів, темної пори доби, а саме, на вищевказаному ТЗ розбитий правий габаритний вогонь, чим порушив п.п.31.4.3 ПДР України, ч.1 ст. 121, керування водієм ТЗ, що має несправні зовнішні світлові прилади (темної пори доби), з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тобто скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, та позивача було піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 340 грн.
В позовній заяві та в судовому засіданні позивач вказув, що оскаржувана постанова винесена без дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки, працівники поліції не пояснили йому причину зупинки та перевірки документів, не показали свої документи та не представитись.
Однак, дані твердження позивача не відповідають дійсності виходячи з наступного.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. 
Частинами 2, 3, 4 ст. 283 КУпАП встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище,ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
При цьому, в матеріалах справи наявна копія оскаржуваної постанови серії ЕНА № 6810659 від 11.03.2026, зміст якої повною мірою відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема, в ній зазначено: найменування органу, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.
Згідно з п. 1.1 ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Згідно п. 1.3. та п. 1.4 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
При цьому, в позовній заяві позивач особисто підтверджує факт керування автомобілем FIAT Ducato, реєстраційний номер НОМЕР_1 в день та час, зазначені в оскаржуваній постанові.
Більш того, з оглянутих судом відеозаписів, зроблених працівниками поліції під час спілкування з ОСОБА_1 вбачається, що останній керував транспортним засобом та був зупинений працівником поліції. Після чого, працівники поліції, на вимогу ОСОБА_1 , представились, показали свої службові посвідчення, роз`яснили останнього причину зупинки та суть скоєного правопорушення та попросили ОСОБА_1 пред`явити документи, зазначені в п.п. «а, б, ґ» п. 2.1 ПДР, а саме посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, однак останній жодних документів не надав та почав казати, щоб працівники поліції знову роз`яснили йому причину зупинки та на якій підставі він повинен пред`являти свої документи. Після чого, працівниками поліції повторно було роз`яснено ОСОБА_1 причину зупинки та суть скоєного правопорушення та неодноразово висловлювалась вимога пред`явити документи, зазначені в п.п. «а, б, ґ» п. 2.1 ПДР, яку останній ігнорував та документи не пред`являв. Також, працівники поліції роз`яснили водію його права та повідомили, що у разі відмови пред`явити документи, він буде затриманий, відносно нього будуть застосовані спецзасоби та його буде доставлено до відділення поліції для встановлення його особи та складання протоколу про адміністративне правопорушення, однак вказаних документів ОСОБА_1 на місці зупинки так і не пред`явив.
Разом з тим, частина 1 ст. 121 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
При цьому, згідно п. 31.4.3 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, зовнішні світлові прилади: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; б) порушено регулювання фар; в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.
Однак, жодну із вищевказаних несправностей, при яких забороняється експлуатація транспортних засобів, в оскаржуваній постанові не вказано.
У відповідності до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Будь яких інших доказів на підтвердження правомірності дій посадової особи, яка винесла постанову, відповідачем не надано. 
Оскільки відповідач по справі є суб`єктом владних повноважень, однак не надав належних доказів на підтвердження правомірності дій поліцейського щодо прийняття постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже слід стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь позивача сплачений ним при подачі позову судовий збір. 
Керуючись ст.ст. 2, 77, 242, 286 КАС України, ст. 276, 280, 293 КУпАП, суд -
У Х В А Л И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Головного управління національної поліції в Миколаївській області (вул. Захисників Миколаєва, 5, м. Миколаїв, код ЄДРПОУ: 40108735) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити. 
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕНА № 6810659 від 11.03.2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити.
Стягнути з Головного управління національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Дата виготовлення повного тексту рішення – 28.04.2026 року.

Суддя: