Справа №949/2615/25 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(ДОДАТКОВЕ)

29 травня 2026 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді: Оборонової І.В.,
за участю секретаря: Волкодав А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дубровиця заяву представника відповідача Буя Богдана Володимировича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Дубровицького районного суду Рівненської області перебувала цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 05 травня 2026 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено повністю.
07 травня 2026 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача Буя Богдана Володимировича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення та стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу у загальному розмірі 8000,00 грн.
В обґрунтування заяви представник відповідача посилається на те, що під час розгляду справи №949/2615/25 він як адвокат надавав Василевичу Василю Григоровичу професійну правничу допомогу. У відзиві на позовну заяву ним було зазначено попередній орієнтовний розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. На підтвердження розміру таких витрат вже до даної заяви, долучено договір про надання правової допомоги №06/01-1 від 06 січня 2026 року, акт прийому-передачі наданих послуг від 07 травня 2026 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та квитанції про направлення заяви іншим учасникам справи.
13 травня 2026 року через систему «Електронний суд» від представника позивача Шкуренко Інни Василівни надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, у яких вона просить відмовити у задоволенні заяви представника відповідача. У запереченнях зазначає, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу у сумі 8000,00 грн. є безпідставним, необґрунтованим та неспівмірним зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та значенням справи для сторін. Представник позивача посилається на те, що справа належить до категорії малозначних, розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження, а тому заявлена до стягнення сума витрат на правничу допомогу, на думку позивача, не відповідає критеріям реальності, необхідності та розумності. Також представник позивача просила розгляд заяви провести за її відсутності.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце його розгляду були повідомлені своєчасно та належним чином (а.с. 70-72). Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши зміст поданої заяви про ухвалення додаткового рішення, додані до неї матеріали, заперечення представника позивача, а також матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Однією з основних засад цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, що передбачено пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України.
За змістом пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 3 ст. 259 ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
Згідно з ч. 1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Таким чином, якщо суд при ухваленні рішення по суті спору не вирішив питання про судові витрати, таке питання може бути вирішене шляхом ухвалення додаткового рішення в порядку статті 270 ЦПК України.
Судом встановлено, що рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 05 травня 2026 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №369065046 від 22 березня 2019 року у загальному розмірі 11810 грн. відмовлено повністю (а.с. 55-58).
Оскільки рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 05 травня 2026 року ухвалене на користь відповідача, а питання про розподіл витрат відповідача на професійну правничу допомогу у ньому не вирішено, суд дійшов висновку про наявність процесуальних підстав для розгляду заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи такі витрати підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.
На виконання наведених вимог процесуального закону стороною відповідача до заяви про ухвалення додаткового рішення долучено докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, а саме: договір про надання правової допомоги №06/01-1 від 06 січня 2026 року та акт прийому-передачі наданих послуг від 07 травня 2026 року.
З договору про надання правової допомоги №06/01-1 від 06 січня 2026 року вбачається, що він укладений між ОСОБА_1 як замовником та адвокатом Буєм Богданом Володимировичем як виконавцем, а предметом договору є надання замовнику правової допомоги, зокрема щодо захисту його прав та інтересів у цивільній справі №949/2615/25, яка перебувала у провадженні Дубровицького районного суду Рівненської області (а.с. 64).
Умовами договору сторони погодили вартість правничої допомоги, зокрема: ознайомлення з матеріалами справи — 1000,00 грн.; надання консультації — 1000,00 грн.; підготовка та подання відзиву по справі — 6000,00 грн.; участь у судовому засіданні — 2000,00 грн.; підготовка інших процесуальних документів по справі — 2000,00 грн. за кожну годину роботи.
З акта прийому-передачі наданих послуг від 07 травня 2026 року вбачається, що адвокатом Буєм Богданом Володимировичем у межах цивільної справи №949/2615/25 надано відповідачу такі послуги: ознайомлення з матеріалами справи — 1 година, вартістю 1000,00 грн.; надання консультації — 1 година, вартістю 1000,00 грн.; підготовка відзиву, формування додатків та подання відзиву — вартістю 6000,00 грн. Загальна вартість наданих послуг за актом становить 8000,00 грн. (а.с. 63).
Із матеріалів справи також вбачається, що адвокатом Буєм Богданом Володимировичем як представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, у якому наведено заперечення проти позову, зокрема щодо недоведеності факту отримання кредитних коштів, переходу до позивача права вимоги та правильності розрахунку заборгованості. Зазначені обставини свідчать про те, що заявлені витрати пов`язані саме з розглядом цивільної справи №949/2615/25.
Разом з тим розмір витрат на оплату послуг адвоката не є безумовним для покладення на іншу сторону у повному обсязі.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України такий розмір має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони.
Згідно з ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є їх розмір обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, поведінку сторін під час розгляду справи, а також інші істотні обставини.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат, тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
З огляду на зміст поданих представником позивача заперечень, у яких ставиться питання про необґрунтованість, неспівмірність та завищеність заявлених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, суд розцінює такі заперечення як клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Оцінюючи заявлений розмір витрат у сумі 8000,00 грн., суд бере до уваги, що справа належить до категорії малозначних справ, ціна позову становила 11810 грн., справа розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження, адвокат участі у судових засіданнях не брав, а фактичний обсяг наданої правничої допомоги полягав в ознайомленні з матеріалами справи, наданні консультації відповідачу, підготовці відзиву, формуванні додатків та поданні відзиву до суду.
Суд також враховує, що ознайомлення з матеріалами справи, надання консультації, формування додатків та підготовка відзиву були взаємопов`язаними діями, спрямованими на підготовку єдиної заяви по суті справи — відзиву на позовну заяву. Тому сама по собі деталізація таких послуг в акті прийому-передачі наданих послуг не свідчить про виконання адвокатом роботи у значно більшому обсязі, який би обґрунтовував покладення на позивача всієї заявленої суми витрат.
З урахуванням наведеного суд вважає, що заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. не повною мірою відповідає критеріям співмірності та розумності, оскільки є істотною порівняно із ціною позову та фактичним обсягом виконаної адвокатом роботи.
Водночас доводи представника позивача про повну відмову у задоволенні заяви суд не приймає, оскільки рішення у справі ухвалене на користь відповідача, факт надання відповідачу професійної правничої допомоги та її зв`язок із розглядом цієї справи підтверджуються поданими доказами, а сама по собі належність справи до малозначних не виключає права сторони користуватися професійною правничою допомогою і не позбавляє її права на компенсацію таких витрат у розумному та співмірному розмірі.
За таких обставин, враховуючи характер спору, ціну позову, результат розгляду справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, відсутність фактичної участі адвоката у судових засіданнях, а також критерії реальності, необхідності, розумності та співмірності витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви представника відповідача та вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача, до 4000,00 грн., що є співмірним із обсягом і змістом наданих адвокатом послуг у цій конкретній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 13, 133, 134, 137, 141, 246, 247, 259, 263, 265, 270, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача Буя Богдана Володимировича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором — задоволити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень 00 копійок).
В іншій частині заявлених вимог — відмовити.
Апеляційна скарга на додаткове рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи, згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»», юридична адреса: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032, код ЄДРПОУ 35625014.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_2 .

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького районного суду
Рівненської області        Оборонова І.В.