17.06.26
22-ц/812/1143/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2026 року м. Миколаїв 

справа №485/282/26
провадження №22-ц/812/1143/26

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: 
головуючого Локтіонової О. В.,
суддів: Крамаренко Т. В., Ямкової О. О.,
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» на рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 19 березня 2026 року, ухвалене під головуванням судді Соловйова О. В. у приміщенні суду у м. Снігурівка Миколаївської області, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

 
Короткий зміст позовних вимог

 
У лютому 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі – Товариство або ТОВ «Укр Кредит Фінанс») звернулося до суду з вказаним вище позовом, який обґрунтовувало наступним.
Позивач вказував, що 08 серпня 2024 року між Товариством та відповідачкою було укладено кредитний договір в електронному вигляді №1432-1620, відповідно до якого ОСОБА_1 відкрито кредитну лінію на суму 10 000,00 грн строком на 300 днів зі сплатою зниженої ставки у розмірі 1,2 % на день та стандартної процентної ставки у розмірі 1,5% на день, а також одноразової комісії за видачу кредиту у розмірі 15% від суми виданого кредиту. 
Товариство зазначало, що воно отримало ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг. Однак воно не є банківською установою, та не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. Позивач через партнера, яким є АТ КБ «ПриватБанк», з яким укладено договір №4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року, видав відповідачці кредитні кошти на картковий рахунок вказаний нею в особистому кабінеті.
ТОВ «Укр Кредит Фінанс» вказувало, що ОСОБА_1 належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором не виконувала, внаслідок чого станом на 19 січня 2026 року у неї виникла заборгованість у сумі 53 278,49 грн, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом у сумі 10 000,00 грн, простроченої заборгованості за нарахованими процентами у сумі 42 480,00 грн та простроченої заборгованості по комісії за видачу кредиту у сумі 798,49 грн. 
Позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до відповідачки Програми лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме часткового списання заборгованості за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 5600,00 грн за умови погашення відповідачкою решти заборгованості у сумі 47 618,49 грн.
Посилаючись на вищевказане, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у сумі 47 618,49 грн, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом у сумі 10 000,00 грн та простроченої заборгованості за нарахованими процентами у сумі 37 618,49 грн, а також судовий збір в сумі 2662,40 грн.

Позиція відповідача у суді першої інстанції

ОСОБА_1 проти стягнення з неї заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10 000,00 грн не заперечувала. Разом із тим щодо стягнення з неї заборгованості за нарахованими процентами у сумі 37 618,49 грн не погодилася, оскільки денна відсоткова ставка у договорі суперечить положенням ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування».

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 19 березня 2026 року позов ТОВ «Укр Кредит Фінанс» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором №1432-1620 від 08 серпня 2024 року в сумі 11 560,00 грн, з яких 10 000,00 грн прострочена заборгованість за кредитом та 1560,00 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами, а також судовий збір у сумі 646,43 грн.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог Товариства, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, а тому має повернути позивачу заборгованість за кредитом у сумі 10 000,00 грн та проценти у сумі 1560,00 грн. Суд вважав, що сума нарахованих відсотків за користування кредитом підлягає стягненню з 08 серпня 2024 року по 20 серпня 2024 року, тобто в межах базового періоду, на який нараховується погоджена сторонами договору знижена відсоткова ставка 1,20% в день. Умови договору про визначення денної процентної ставки на рівні 1,388%, починаючи з 21 серпня 2024 року суд визнав нікчемними з дня укладення договору. А тому вважав, що з 21 серпня 2024 року відсутній погоджений сторонами розмір відсотків. 

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із рішенням суду в частині відмовлених позовних вимог, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду у цій частині скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач вказував, що у кредитному договорі №1432-1620 від 08 серпня 2024 року сторонами було погоджено умови щодо розміру процентів та строку кредитування. 
Також позивач зазначав, що судом не враховано те, що на день укладення кредитного договору №1432-1620 Законом України «Про споживче кредитування» було встановлено максимальний розмір денної процентної ставки 1,50%. Встановлена денна процентна ставка у пунктах 4.12 та 4.15 договору відповідає вимогам чинного законодавства та не перевищує встановлених законодавчих обмежень на момент укладення договору.

Доводи інших учасників справи

Відповідачкою подано відзив на апеляційну скаргу, у якому наголошено на тому, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними. 

Фактичні обставини справи, встановлені судом

08 серпня 2024 року  ОСОБА_1 здійснила вхід в інформаційно-телекомунікаційну систему ТОВ «Укр Кредит Фінанс» з метою отримання кредиту.
08 серпня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладений договір про відкриття кредитної лінії №1432-1620 продукту «На Все», відповідно до якого відповідачці відкрито кредитну лінію на суму 10 000,00 грн строком на 300 календарних днів. Дата повернення (виплати) кредиту 03 червня 2025 року.
Згідно з п.4.3 договору плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту. Тип процентної ставки – фіксована. Процентна ставка за користування кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом. Однак позичальнику на умовах, вказаних у договорі (програма лояльності), може бути надана можливість скористатися кредитом за зниженою процентною ставкою. Надана клієнту в межах програми лояльності знижена ставка діє і залишається незмінною протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання позичальником умов, за яких йому надається можливість сплати процентів за зниженою процентною ставкою, передбачених п.10.2 цього договору. Тип комісії – одноразова комісія (нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту, якщо п. 4.7 цього договору передбачає сплату комісії за видачу кредиту). 
Базовий період складає 14 календарних днів (п.4.4. договору).
Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповернутої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. Стандартна процентна ставка становить 1,5% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою процентною ставкою (п.4.6 Договору).
Згідно з п.10.2 договору знижена процентна ставка становить 1,20% за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору.
Комісія за видачу кредиту становить 15% від суми виданого кредиту (п. 4.7 Договору) 
В пункті 13 договору вказано номер особистого електронного платіжного засобу ОСОБА_1 : НОМЕР_1 , електронна пошта та електронний підпис одноразовим ідентифікатором А5725.
Відповідно до квитанції та довідки про перерахування суми кредиту №1432-1620 від 08 серпня 2024 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» перерахувало на платіжну картку НОМЕР_1 кредит в розмірі 10 000,00 грн. Переказ здійснювався за допомогою платіжної системи LiqPay.
Згідно з розрахунком заборгованості позивача станом на 19 січня 2026 року у ОСОБА_1 виникла заборгованість за кредитним договором у сумі 53 278,49 грн, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом у сумі 10 000,00 грн, простроченої заборгованості за нарахованими процентами у сумі 42 480,00 грн та простроченої заборгованості по комісії за видачу кредиту 798,49 грн.
З пояснень позивача, викладених у позовній заяві, випливає, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» частково списало відповідачці заборгованість за процентами та комісією на суму 5600,00 грн, а тому станом на 19 січня 2026 року відповідачка мала непогашену заборгованість у сумі 47 618,49 грн, з яких 10 000,00 грн заборгованість за кредитом та 37 618,49 грн заборгованість за процентами.
Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

За приписами частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно з частиною 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзив, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частина перша статті 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У частині другій статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
В разі порушення зобов`язання наступають наслідки, визначені ст.611 ЦК України та умовами договору. Зокрема, кредитор має право вимагати відшкодування збитків та сплати пені або штрафу відповідно до умов договору.
Згідно з статтями 1046, 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статті 525, 612, 625 ЦК України передбачають, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором – це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор – це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилами частин восьмої, дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % (статтю 8 доповнено частиною п`ятою згідно із Законом №3498-ІХ від 22.11.2023, який набрав чинності 24.12.2023).
Згідно з п.17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів – 2,5 %; протягом наступних 120 днів – 1,5 % (Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 17 згідно із Законом № 3498-ІХ від 22.11.2023).
Отже, з 24 грудня 2023 року до 22 квітня 2024 року розмір денної процентної ставки при укладенні кредитного договору не може перевищувати 2,5 %; з 23 квітня 2024 року до 20 серпня 2024 року – 1,5%; з 21 серпня 2024 року – 1%.
Відповідно до статей 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторони. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. 
За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог Товариства, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, а тому має повернути позивачу заборгованість за кредитом у сумі 10 000,00 грн та проценти у сумі 1560,00 грн. Суд вважав, що сума нарахованих відсотків за користування кредитом підлягає стягненню з 08 серпня 2024 року по 20 серпня 2024 року, тобто в межах базового періоду, на який нараховується погоджена сторонами договору знижена відсоткова ставка 1,20% в день. Умови договору про визначення денної процентної ставки на рівні 1,388%, починаючи з 21 серпня 2024 року суд визнав нікчемними з дня укладення договору. А тому вважав, що з 21 серпня 2024 року відсутній погоджений сторонами розмір відсотків. 
Колегія суддів не може погодитися з висновком суду в частині вирішення позовної вимоги про стягнення відсотків, оскільки він не відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.
Враховуючи, що кредитний договір між сторонами було укладено 08 серпня 2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», то відповідно до умов договору та положень п.17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» за період з 08 по 20 серпня 2024 року проценти за договором мали нараховуватись за щоденною процентною ставкою в розмірі 1,2% (за умовами договору), а з 21 серпня 2024 року до 03 червня 2025 року – відповідно до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» за щоденною ставкою 1%.
Таким чином, оскільки відповідачка не виконала свої зобов`язання за кредитним договором вона має сплатити позивачу за період з 08 по 20 серпня 2024 року заборгованість за відсотками у сумі 1560 грн, а за період з 21 серпня 2024 року до 03 червня 2025 року – у сумі 28 700,00 грн, що разом становить 30 260,00 грн.
За такого колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ТОВ «Укр Кредит Фінанс» є частково слушною.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).
Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи зазначене, апеляційний суд вважає, що оскаржуване судове рішення підлягає зміні в бік збільшення заборгованості відповідачки за відсотками до 30 260,00 грн.
Щодо судових витрат 

Згідно із підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, крім іншого, з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи, що апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги позивача, змінив рішення суду першої інстанції, задовольнивши позовні вимоги позивача на 85%, то наявні підстави для відшкодування відповідачкою позивачу судового збору за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій на суму 5657,60 грн (2263,04 грн + 3394,56 грн).

Керуючись ст.374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» задовольнити частково.
Рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 19 березня 2026 року змінити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором №1432-1620 від 08 серпня 2024 року в сумі 40 260,00 грн, з яких 10 000,00 грн заборгованість за кредитом та 30 260,00 грн заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судовий збір за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій у сумі 5657,60 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий   О. В. Локтіонова
Судді  Т. В. Крамаренко
О. О. Ямкова 

Повне судове рішення складено 17 червня 2026 року.