Справа № 615/842/26
Провадження № 2/615/535/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2026 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Логвінова А.О.,
за участю секретаря судового засідання Партоли О.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 615/842/26
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс»
до  ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Стислий зміст (виклад) позовних вимог.

29 квітня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс»(далі по тексту - позивач, ТОВ «Факторинг Партнерс») звернулось до Валківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_1 ), у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 95 659,85 грн, з яких: 
- за договором про споживчий кредит № 101056001 від 22 вересня 2021 року у розмірі 11 650,10 грн;
- за договором про споживчий кредит № 4874357 від 24 серпня 2021 року у розмірі 55 459,20 грн; 
- за договором № 4683072 про надання споживчого кредиту від 27 серпня 2021 року у розмірі 6 560,00 грн;
- за договором позики № 75365976 від 13 серпня 2021 року у розмірі 21 990,55 грн.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 22 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 договір про споживчий кредит № 101056001, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 1 700,00 грн на 30 днів, до 22 жовтня 2021 року, зі сплатою відсотків. 
У порушення умов кредитного договору про належне, повне і своєчасне виконання зобов`язань, ОСОБА_1 зобов`язання за договором належним чином не виконала, в результаті чого має заборгованість в розмірі 11 650,10 грн, а саме: 1 700,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 9 950,10 грн - заборгованість за відсотками.
29 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» (фактор) укладено договір факторингу № 29-12/2021-45, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а фактор зобов`язується прийняти право грошової вимоги до боржників.
Згідно реєстру боржників до договору факторингу № 29-12/2021-45 від 29 грудня 2021 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» перейшло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором № 101056001. 
10 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»(первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (новий кредитор) укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, згідно якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників. 
Згідно реєстру боржників до договору № 10-01/2023 (том 3) від 10 січня 2023 року, до товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» перейшло право грошової вимоги до божника ОСОБА_1 за договором № 101056001.
10 березня 2026 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (новий кредитор) укладено договір № 10-03/26 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за умовами якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників.
Згідно реєстру боржників до договору № 10-03/26, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги до божника ОСОБА_1 за договором № 101056001.
24 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 договір про споживчий кредит № 4874357, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 9 600,00 грн на 30 днів, до 23 вересня 2021 року, зі сплатою відсотків. 
У порушення умов кредитного договору про належне, повне і своєчасне виконання зобов`язань, ОСОБА_1 зобов`язання за договором належним чином не виконала, в результаті чого має заборгованість в розмірі 55 459,20 грн, а саме: 9 600,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 45 542,40 грн - заборгованість за відсотками.
15 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» (фактор) укладено договір факторингу № 15/12-2021-22, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а фактор зобов`язується прийняти право грошової вимоги до боржників.
Згідно реєстру боржників до договору факторингу № 15/12-2021-22 від 15 грудня 2021 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» перейшло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором № 4874357. 
10 березня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»(первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (новий кредитор) укладено договір № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, згідно якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників. 
Згідно реєстру боржників до договору № 10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року, до товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» перейшло право грошової вимоги до божника ОСОБА_1 за договором № 4874357.
10 березня 2026 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (новий кредитор) укладено договір № 10-03/26 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за умовами якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників.
Згідно реєстру боржників до договору № 10-03/26, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги до божника ОСОБА_1 за договором № 4874357.
27 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 договір про надання споживчого кредиту № 4683072, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 2 000,00 грн на 30 днів, до 26 вересня 2021 року, зі сплатою відсотків. 
У порушення умов кредитного договору про належне, повне і своєчасне виконання зобов`язань, ОСОБА_1 зобов`язання за договором належним чином не виконала, в результаті чого має заборгованість в розмірі 6 560,00 грн, а саме: 2 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 4 560,00 грн - заборгованість за відсотками.
25 травня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (клієнт) укладено договір факторингу № ФК25-05/22, за умовами якого фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за основними зобов`язаннями.
Згідно реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються від 25 травня 2022 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» перейшло право грошової вимоги до божника ОСОБА_1 за договором № 4683072.
07 листопада 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 07-11/25, за умовами якого клієнт передає фактору за плату, а фактор приймає належні клієнту права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. 
Згідно реєстру боржників до договору факторингу № 07-11/25 від 07 листопада 2025 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги до божника ОСОБА_1 за договором № 4683072.
13 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 75365976, за умовами якого остання отримала позику у розмірі 6 490,00 грн строком на 30 днів, до 12 червня 2021 року, зі сплатою відсотків. 
У порушення умов кредитного договору про належне, повне і своєчасне виконання зобов`язань, ОСОБА_1 зобов`язання за договором належним чином не виконала, в результаті чого має заборгованість в розмірі 21 990,55 грн, а саме: 6 490,00 грн - заборгованість за тілом позики; 15 499,49 грн - заборгованість за відсотками; 3 % річних - 1,06 грн. 
22 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» укладено договір факторингу № 22/02/2022, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а фактор зобов`язується прийняти право грошової вимоги до боржників.
Згідно реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 22/02/22 від 22 лютого 2022 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» перейшло право грошової вимоги до божника ОСОБА_1 за договором № 75365976.
10 березня 2026 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (новий кредитор) укладено договір № 10-03/26 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за умовами якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників.
Згідно реєстру боржників до договору № 10-03/26, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги до божника ОСОБА_1 за договором № 75365976.

Стислий зміст (виклад) заяв по суті справи. 

Заяви по суті справи від сторін не надходили. 

Аргументи (позиції) учасників справи. 

Представник позивача у судове засідання не з`явився. Подав до суду клопотання, у якому просить розглядати справу за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс». Також зазначив, що у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явилась. Про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. 
Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Рух справи. 

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 01 травня 2026 року прийнято позовну до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 21 травня 2026 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Витребувано у Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» наступні відомості: ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки НОМЕР_1 , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки; докази зарахування на картку № НОМЕР_1 кредитних коштів у сумі 6 490,00 грн, які 13 серпня 2021 року були на неї перераховані, а саме витребувати виписки за номером картки № НОМЕР_1 за період із 13 серпня 2021 року по 18 серпня 2021 року; інформацію, чи відкривалась ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) банківська картка № НОМЕР_1 (віртуальна чи фізична картка) та надати повний номер банківської картки № НОМЕР_1 ; інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_1 за період з 13 серпня 2021 року по 18 серпня 2021 року; інформацію чи знаходиться номер телефону НОМЕР_3 в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ); ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки № НОМЕР_4 , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки; докази зарахування на картку № НОМЕР_4 кредитних коштів у сумі 9 600,00 грн, які 24 серпня 2021 року були на неї перераховані, а саме витребувати виписки за номером картки № НОМЕР_4 за період із 24 серпня 2021 року по 02 вересня 2021 року; докази зарахування на картку № НОМЕР_4 кредитних коштів у сумі 2 000,00 грн., які 27 серпня 2021 року були на неї перераховані, а саме витребувати виписки за номером картки № НОМЕР_4 за період із 24 серпня 2021 року по 02 вересня 2021 року; докази зарахування на картку № НОМЕР_4 кредитних коштів у сумі 1 700,00 грн., які 22 вересня 2021 року були на неї перераховані, а саме витребувати виписки за номером картки № НОМЕР_4 за період із 22 вересня 2021 року по 27.09.2021 року; інформацію, чи відкривалась ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) банківська картка № НОМЕР_4 (віртуальна чи фізична картка) та надати повний номер банківської картки № НОМЕР_4 ; інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_4 за період з 13 серпня 2021 року по 18 серпня 2021 року; інформацію чи знаходиться номер телефону НОМЕР_3 в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 

1. 22 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 101056001, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 1 700,00 грн на 30 днів, до 22 жовтня 2021 року (надалі - кредитний договір) (а.с. 13-17).
Згідно п.п. 1.5.2., п. 1.6. кредитного договору проценти за користування кредитом: 5.10 грн., які нараховуються за ставкою 0.01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Відповідно до пп. 2.3.1.2. пролонгація на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).
Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п. 1.6 Договору.
Кредитний договір підписано ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора, що також підтверджується відомостями анкети-заяви на кредит (а.с. 19).
Згідно листа Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» від 09 червня 2026 року, на ім`я ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_2 ) в банку емітовано картку № НОМЕР_5 , на яку 22 вересня 2021 року здійснено переказ коштів у розмірі 1 700,00 грн. 
Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення, за кредитним договором № 101056001 наявна заборгованість у розмірі 6 806,10 грн, з яких: 1 700,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 5 105,10 грн заборгованість за відсотками. У період з 23 вересня 2021 року по 22 жовтня 2021 року відсотки нараховувались за ставкою 0,01 % на день, а у період з 23 жовтня 2021 року по 21 грудня 2021 року за ставкою 5,00 % на день (а.с. 26-27).
Згідно розрахунку заборгованості, за кредитним договором № 101056001 загальний розмір заборгованості становить 11 650,10 грн, з яких: 1 700,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 5 105,10 грн заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги; 4 845,00 грн відсотки нараховані за період з 29 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року (а.с. 77). 
29 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» (фактор) укладено договір факторингу № 29-12/2021-45, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а фактор зобов`язується прийняти право грошової вимоги до боржників (а.с. 91-93).
Згідно реєстру боржників до договору факторингу № 29-12/2021-45 від 29 грудня 2021 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» перейшло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором № 101056001 (а.с. 98-99). 
10 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»(первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (новий кредитор) укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, згідно якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників (а.с. 115 зворот - 118). 
Згідно реєстру боржників до договору № 10-01/2023 (том 3) від 10 січня 2023 року, до товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» перейшло право грошової вимоги до божника ОСОБА_1 за договором № 101056001 (а.с. 126-127).
10 березня 2026 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (новий кредитор) укладено договір № 10-03/26 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за умовами якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників (а.с. 150-151).
Згідно реєстру боржників до договору № 10-03/26, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги до божника ОСОБА_1 за договором № 101056001 (а.с. 156-157).

2. 24 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 4874357, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 9 600,00 грн на 30 днів, до 23 вересня 2021 року (надалі - кредитний договір) (а.с. 28-32).
Згідно п.п. 1.5.2., п. 1.6. кредитного договору проценти за користування кредитом: 1 094,40 грн, які нараховуються за ставкою 0.38 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Відповідно до пп. 2.3.1.2. пролонгація на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).
Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п. 1.6 Договору.
Кредитний договір підписано ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора, що також підтверджується відомостями анкети-заяви на кредит (а.с. 34).
Згідно листа Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» від 09 червня 2026 року, на ім`я ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_2 ) в банку емітовано картку № НОМЕР_5 , на яку 24 серпня 2021 року здійснено переказ коштів у розмірі 9 600,00 грн. 
Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення, за кредитним договором № 4874357 наявна заборгованість у розмірі 21 379,20 грн, з яких: 9 600,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 11 462,40 грн заборгованість за відсотками; 316,80 грн заборгованість за комісією. У період з 25 серпня 2021 року по 23 вересня 2021 року відсотки нараховувались за ставкою 0,38 % на день, а у період з 24 вересня 2021 року по 22 листопада 2021 року за ставкою 1,00 % на день (а.с. 40 зворот - 41).
Згідно розрахунку заборгованості, за кредитним договором № 4874357 загальний розмір заборгованості становить 55 459,20 грн, з яких: 9 600,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 11 462,40 грн заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги; 34 080,00 грн відсотки нараховані за період з 15 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року (а.с. 77 зворот). 
15 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» (фактор) укладено договір факторингу № 15/12-2021-22, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а фактор зобов`язується прийняти право грошової вимоги до боржників (а.с. 82-84)
Згідно реєстру боржників до договору факторингу № 15/12-2021-22 від 15 грудня 2021 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» перейшло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором № 4874357 (а.с. 88-89). 
10 березня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»(первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (новий кредитор) укладено договір № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, згідно якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників (а.с. 129-131). 
Згідно реєстру боржників до договору № 10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року, до товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» перейшло право грошової вимоги до божника ОСОБА_1 за договором № 4874357 (а.с. 137-138).
10 березня 2026 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (новий кредитор) укладено договір № 10-03/26 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за умовами якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників (а.с. 150-151).
Згідно реєстру боржників до договору № 10-03/26, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги до божника ОСОБА_1 за договором № 4874357 (а.с. 158 зворот).

3. 27 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 4683072 про надання споживчого кредиту, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 2 000,00 грн строком на 30 днів, до 26 вересня 2021 року, зі сплатою відсотків у розмірі 1,90 % на день (надалі - кредитний договір) (а.с. 42-46).
Згідно п. 2.1. кредитного договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_4 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству з метою отримання кредиту.
Відповідно до п. 4.1. кредитного договору, строк кредиту може бути продовжено: за ініціативою Споживача на кількість днів, зазначену в п.1.4. Договору, якщо між Сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп.4.2.(пп. 4.2.1.-4.2.4.) Договору; або в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов визначених в п. 4.3 (пп. 4.3.1 - 4.3.2) Договору.
Згідно п. 4.3. кредитного договору, порядок автопролонгації строку кредиту (далі-автопролонгація). Сторони домовились, що у випадку, якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до пп.4.2.2- 4.2.4. Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Споживач, дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в пп.4.3.1 Договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у Споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою Споживача, у порядку передбаченому п.4.2.Договору.
Кредитний договір підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
Згідно листа Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» від 09 червня 2026 року, на ім`я ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_2 ) в банку емітовано картку № НОМЕР_5 , на яку 27 серпня 2021 року здійснено переказ коштів у розмірі 2 000,00 грн. 
З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 4683072 від 27 серпня 2021 року вбачається, що заборгованість за даним кредитним договором станом на 24 травня 2022 року складає 6 560,00 грн, з яких: 2 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 4 560,00 грн заборгованість за відсотками. Відсотки нараховувались до 25 грудня 2021 року за ставкою 1,90 % на день (а.с. 58-63).
25 травня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (клієнт) укладено договір факторингу № ФК25-05/22, за умовами якого фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за основними зобов`язаннями (а.с. 109-110).
Згідно реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються від 25 травня 2022 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» перейшло право грошової вимоги до божника ОСОБА_1 за договором № 4683072 (а.с. 115).
07 листопада 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 07-11/25, за умовами якого клієнт передає фактору за плату, а фактор приймає належні клієнту права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с. 140-142). 
Згідно реєстру боржників до договору факторингу № 07-11/25 від 07 листопада 2025 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги до божника ОСОБА_1 за договором № 4683072 (а.с. 147-148).

4. 13 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 75365976, за умовами якого остання отримала позику у розмірі 6 490,00 грн строком на 30 днів, до 12 червня 2021 року (надалі - договір позики) (а.с. 64). 
Згідно розділу 2 договору позики, процентна ставка фіксована 1,99 % на день. Знижена процентна ставка (застосовується у відповідності до умов лояльності) 0,90 %. Процентна ставка за понадстрокове користування кредитом 2,70 % на день.
Кредитний договір підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
Згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, що є додатком № 1 до договору позики № 75365976 від 13 серпня 2021 року, сума кредиту становить 6 490,00 грн, дата повернення 12 вересня 2021 року проценти 1 743,54 грн, загальна вартість кредиту 8 233,54 грн (а.с. 64 зворот).
Таблиця обчислення вартості кредиту підписана банком та ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором. 
Згідно листа Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» від 09 червня 2026 року, на ім`я ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_2 ) в банку емітовано картку № НОМЕР_6 , на яку 13 серпня 2021 року здійснено переказ коштів у розмірі 6 490,00 грн. 
Відповідно до розрахунку заборгованості, здійсненого Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», заборгованість за договором позики № 75365976 складає 21 989,49 грн, з яких: 6 490,00 грн заборгованість за позикою; 15 499,49 грн заборгованість за відсотками. Згідно даного розрахунку, ОСОБА_1 здійснювалось погашення за договором позики у розмірі 1 461,12 грн. Також, в рахунок погашення заборгованості зараховано кешбек у розмірі 50,00 грн (а.с. 75-76).
Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідач не виконував умови договору в розмірах і строках визначених умовами договору, внаслідок чого станом на 23 лютого 2022 року утворилась заборгованість у розмірі 21 989,49 грн, з яких: заборгованість за тілом позики 6 490,00 грн; заборгованість за відсотками 15 499,49 грн; 3 % річних за період з 22 лютого 2022 року по 23 лютого 2022 року 1,06 грн (а.с. 78).
22 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» укладено договір факторингу № 22/02/2022, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а фактор зобов`язується прийняти право грошової вимоги до боржників (а.с. 101-103).
Згідно реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 22/02/22 від 22 лютого 2022 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» перейшло право грошової вимоги до божника ОСОБА_1 за договором № 75365976 (а.с. 107-108).
10 березня 2026 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (новий кредитор) укладено договір № 10-03/26 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за умовами якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників (а.с. 150-151).
Згідно реєстру боржників до договору № 10-03/26, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги до божника ОСОБА_1 за договором № 75365976 (а.с. 156-157).

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Частинами 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
За змістом вимог ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі, а відповідно частини 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію».
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до частини 3 цієї статті, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Частинами 4 та 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.
За правилами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».
Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20).
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як вбачається з матеріалів справи, кредитні договори № 101056001 від 22 вересня 2021 року, № 4874357 від 24 серпня 2021 року, № 4683072 від 27 серпня 2021 року та договір позики № 75365976 від 13 серпня 2021 року містять основні істотні умови, характерні для таких видів договорів, зазначено суму кредиту/позики, дату її видачі, строк повернення грошових коштів, розмір процентів, умови кредитування.
Як вбачається з наявних в матеріалах справи договорів, вони підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
За вказаних обставин суд вважає встановленим факт укладення відповідачем кредитних договорів № 101056001 від 22 вересня 2021 року, № 4874357 від 24 серпня 2021 року, № 4683072 від 27 серпня 2021 року та договору позики № 75365976 від 13 серпня 2021 року.
Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За змістом положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 101056001 від 22 вересня 2021 року. 
Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення, за кредитним договором № 101056001 наявна заборгованість у розмірі 6 805,10 грн, з яких: 1 700,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 5 105,10 грн заборгованість за відсотками. У період з 23 вересня 2021 року по 22 жовтня 2021 року відсотки нараховувались за ставкою 0,01 % на день, а у період з 23 жовтня 2021 року по 21 грудня 2021 року за ставкою 5,00 % на день (а.с. 26-27).
Згідно розрахунку заборгованості, за кредитним договором № 101056001 загальний розмір заборгованості становить 11 650,10 грн, з яких: 1 700,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 5 105,10 грн заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги; 4 845,00 грн відсотки нараховані за період з 29 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року (а.с. 77). 
Отже, встановлені судовим розглядом обставини свідчать про те, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо повернення тіла кредиту та сплати відсотків.
Разом з цим, суд не погоджується із розміром заборгованості за відсотками, з огляду на таке. 
Так, відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини 2 статті 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу частини 2 статті 1057 цього Кодексу.
Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).
Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина 2 статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.
Суд зазначає, що уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.
Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.
Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.
Зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України.
За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.
Отже, припис абзацу другого частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною 2 статті 1050 ЦК України.
Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19).
Як вбачається з кредитного договору, кредит наданий строком на 30 днів та термін його повернення визначено 22 жовтня 2021 року. 
Відповідно до пп. 2.3.1.2. пролонгація на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).
Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п. 1.6 Договору.
Згідно розрахунку заборгованості, станом на 22 жовтня 2021 року кредитні кошти відповідачем повернуті не були, а отже строк дії договору був продовжений.
При цьому, як вище зазначалось, Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів, що у даному випадку становить 21 грудня 2021 року. 
Отже, у даному випадку встановлено, що строк кредитування становить до 21 грудня 2021 року.
У пункті 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
З огляду на встановлені вище обставини, враховуючи, що зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитним договором, відповідно після 21 грудня 2021 року (закінчення строку кредитування) кредитор не мав права нараховувати відповідачу проценти за користування кредитом.
Приймаючи до уваги встановлені вище обставини, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 5 105,10 грн, а також заборгованість за тілом кредиту у розмірі 1 700,00 грн. 

Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 4874357 від 24 серпня 2021 року. 
Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення, за кредитним договором № 4874357 наявна заборгованість у розмірі 21 379,20 грн, з яких: 9 600,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 11 462,40 грн заборгованість за відсотками; 316,80 грн заборгованість за комісією. У період з 25 серпня 2021 року по 23 вересня 2021 року відсотки нараховувались за ставкою 0,38 % на день, а у період з 24 вересня 2021 року по 22 листопада 2021 року за ставкою 1,00 % на день (а.с. 40 зворот - 41).
Згідно розрахунку заборгованості, за кредитним договором № 4874357 загальний розмір заборгованості становить 55 459,20 грн, з яких: 9 600,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 11 462,40 грн заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги; 34 080,00 грн відсотки нараховані за період з 15 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року (а.с. 77 зворот). 
Відповідно до пп. 2.3.1.2. пролонгація на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).
Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п. 1.6 Договору.
Згідно розрахунку заборгованості, станом на 23 вересня 2021 року кредитні кошти відповідачем повернуті не були, а отже строк дії договору був продовжений.
При цьому, як вище зазначалось, Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів, що у даному випадку становить 22 листопада 2021 року. 
Отже, у даному випадку встановлено, що строк кредитування становить до 22 листопада 2021 року.
З огляду на встановлені вище обставини, враховуючи, що зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитним договором, відповідно після 22 листопада 2021 року (закінчення строку кредитування) кредитор не мав права нараховувати відповідачу проценти за користування кредитом.
Приймаючи до уваги встановлені вище обставини, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 11 462,40 грн, а також заборгованість за тілом кредиту у розмірі 9 600,00 грн. 
Що стосується стягнення заборгованості за комісією, суд зазначає наступне. 
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин 1, 2 та 5 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини 1статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини 1 статті 1 та частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що: «у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частиною 1 та частиною 2статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частини 1 та частини 2 статті 11, частини 5 статті12 Закону України «Про споживче кредитування».
З матеріалів даної справи слідує, що в даному випадку відсутня необхідність внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, банком в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з наданням кредиту та за які банком встановлена комісія за надання кредиту.
Ураховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні договору, то положення договору про стягнення комісії за надання кредиту є нікчемними відповідно до частини 1 та частини 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 727/5461/23.
Приймаючи до уваги встановлені вище обставини, позовні вимоги про стягнення з відповідача комісії у розмірі 316,80 грн задоволенню не підлягають. 

Щодо стягнення заборгованості за договором позики № 75365976 від 13 серпня 2021 року. 
Відповідно до розрахунку заборгованості, здійсненого Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», заборгованість за договором позики № 75365976 складає 21 989,49 грн, з яких: 6 490,00 грн заборгованість за позикою; 15 499,49 грн заборгованість за відсотками. Згідно даного розрахунку, ОСОБА_1 здійснювалось погашення за договором позики у розмірі 1 461,12 грн. Також, в рахунок погашення заборгованості зараховано кешбек у розмірі 50,00 грн (а.с. 75-76).
Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідач не виконував умови договору в розмірах і строках визначених умовами договору, внаслідок чого станом на 23 лютого 2022 року утворилась заборгованість у розмірі 21 989,49 грн, з яких: заборгованість за тілом позики 6 490,00 грн; заборгованість за відсотками 15 499,49 грн; 3 % річних за період з 22 лютого 2022 року по 23 лютого 2022 року 1,06 грн (а.с. 78).
Як вбачається з договору позики, позика надана строком на 30 дні та термін її повернення визначено 12 вересня 2021 року. 
Таким чином, у даному випадку встановлено, що строк кредитування становить до 12 вересня 2021 року, доказів продовження строку дії договору позики матеріали справи не містять, що в свою чергу свідчить про те, що проценти за користування кредитом також нараховувались поза межами строку дії договору.
З огляду на встановлені вище обставини, враховуючи, що зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за договором позики, відповідно після 12 вересня 2021 року (закінчення строку кредитування) кредитор не мав права нараховувати відповідачу проценти за користування позикою.
Таким чином, оскільки право кредитора нараховувати проценти за користування кредитом припинилося 12 вересня 2021 року, тому нарахування процентів за користування кредитом починаючи з 13 вересня 2021 року є безпідставним та не породжує у відповідача обов`язку сплачувати ці кошти.
Договором позики передбачені відсотки за понадстрокове користування позикою, при цьому відомостей, що такі відсотки є мірою відповідальності за порушення грошового зобов`язання згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, матеріали справи не містять. 
Приймаючи до уваги встановлені вище обставини, розмір відсотків за договором позики, з урахуванням часткового погашення суми заборгованості відповідачем у розмірі 1 511,12 грн, становить 232,42 грн (1 743,54 - 1 511,12).
Перевіривши наданий позивачем розрахунок трьох процентів річних, суд, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню нараховані за період з 22 лютого 2022 року по 23 лютого 2022 року 3% річних у розмірі 1,06 грн.

Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 4683072 від 27 серпня 2021 року. 
З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 4683072 від 27 серпня 2021 року вбачається, що заборгованість за даним кредитним договором станом на 24 травня 2022 року складає 6 560,00 грн, з яких: 2 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 4 560,00 грн заборгованість за відсотками. Відсотки нараховувались до 25 грудня 2021 року за ставкою 1,90 % на день (а.с. 58-63).
Згідно п. 4.3. кредитного договору, порядок автопролонгації строку кредиту (далі-автопролонгація). Сторони домовились, що у випадку, якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до пп.4.2.2- 4.2.4. Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Споживач, дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в пп.4.3.1 Договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у Споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою Споживача, у порядку передбаченому п.4.2.Договору.
З урахуванням того, що відповідач належним чином не виконував зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення відповідача заборгованості за кредитним договором № 4683072 підлягають задоволенню. 
Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
З аналізу долучених до матеріалів справи доказів підтверджений факт відступлення права грошової вимоги на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до боржника ОСОБА_1 за кредитними договорами № 101056001 від 22 вересня 2021 року, № 4874357 від 24 серпня 2021 року, № 4683072 від 27 серпня 2021 року та за договором позики № 75365976 від 13 серпня 2021 року.
Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
На час розгляду справи судом відповідач не надала даних, що свідчать про добровільне погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитними договорами у добровільному порядку.
За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 41 150,98 грн, з яких: 
- за договором про споживчий кредит № 101056001 від 22 вересня 2021 року у розмірі 6 805,10 грн, а саме: 1 700,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 5 105,10 грн заборгованість за відсотками; 
- за договором про споживчий кредит № 4874357 від 24 серпня 2021 року у розмірі 21 062,40 грн, а саме: 9 600,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 11 462,40 грн заборгованість за відсотками; 
- за договором № 4683072 про надання споживчого кредиту від 27 серпня 2021 року у розмірі 6 560,00 грн, а саме: 2 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 4 560,00 грн заборгованість за відсотками;
- за договором позики № 75365976 від 13 серпня 2021 року у розмірі 6 723,48 грн, а саме: 6 490,00 грн заборгованість за позикою; 232,42 грн заборгованість за відсотками; 1,06 грн 3 % річних за період з 22 лютого 2022 року по 23 лютого 2022 року. 

Розподіл судових витрат.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
При зверненні до суду з цим позовом позивачем сплачено 2 662,40 грн судового збору за подання позову (позов подано через систему «Електронний Суд»), що підтверджується платіжною інструкцією № 0639330112 від 22 квітня 2026 року (а.с. 1).
Приймаючи до уваги, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1 145,31 грн (41 150,98 / 95 659,85 х 2 662,40). 
Відповідно до ч. 1 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Процесуальний закон визначає критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 червня 2023 року у справі № 357/8277/19 (провадження № 14-65цс22).
У вказаних постановах Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.
В обґрунтування розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн до матеріалів справи надано копії наступних документів: договір № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02 липня 2024 року, який укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» (а.с. 165-167); заявка на надання юридичної допомоги № 112 від 02 березня 2026 року, згідно якої вартість послуг по супроводу стягнення заборгованості із ОСОБА_1 за кредитними договорами становить 25 000,00 грн. Надані послуги включають в себе: надання усної консультації вартістю 4 000,00 грн; складання позовної заяви вартістю 18 000,00 грн; вивчення документації клієнта вартістю 3 000,00 грн (а.с. 171); витяг з акта № 31 про надання юридичної допомоги від 31 березня 2026 року, згідно якого вартість послуг по супроводу стягнення заборгованості із ОСОБА_1 за кредитними договорами становить 25 000,00 грн (а.с. 172). 
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123- 130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Отже, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, суд зазначає, що розмір пред`явлених ТОВ «Факторинг Партнерс» до відшкодування витрат на надання йому професійної правничої допомоги є завищеним щодо іншої сторони спору.
Враховуючи складність справи та виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 3 000 грн.
Приймаючи до уваги, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 290,54 грн (41 150,98 / 95 659,85 х 3 000). 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 259, 264-265, 268, 273, 280-284, 289, 351-352, 354-355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість у розмірі 41 150 (сорок одна тисяча сто п`ятдесят) грн 98 коп, з яких: 
- за договором про споживчий кредит № 101056001 від 22 вересня 2021 року у розмірі 6 805 (шість тисяч вісімсот п`ять) грн 10 коп, а саме: 1 700 (одна тисяча сімсот) грн 00 коп заборгованість за тілом кредиту; 5 105 (п`ять тисяч сто п`ять) грн 10 коп заборгованість за відсотками; 
- за договором про споживчий кредит № 4874357 від 24 серпня 2021 року у розмірі 21 062 (двадцять одна тисяча шістдесят дві) грн 40 коп, а саме: 9 600 (дев`ять тисяч шістсот) грн 00 коп заборгованість за тілом кредиту; 11 462 (одинадцять тисяч чотириста шістдесят дві) грн 40 коп заборгованість за відсотками; 
- за договором № 4683072 про надання споживчого кредиту від 27 серпня 2021 року у розмірі 6 560 (шість тисяч п`ятсот шістдесят) грн 00 коп, а саме: 2 000 (дві тисячі) грн 00 коп заборгованість за тілом кредиту; 4 560 (чотири тисячі п`ятсот шістдесят) грн 00 коп заборгованість за відсотками;
- за договором позики № 75365976 від 13 серпня 2021 року у розмірі 6 723 (шість тисяч сімсот двадцять три) грн 48 коп, а саме: 6 490 (шість тисяч чотириста дев`яносто) грн 00 коп заборгованість за позикою; 232 (двісті тридцять дві) грн 42 коп заборгованість за відсотками; 1 (одна) грн 06 коп 3 % річних за період з 22 лютого 2022 року по 23 лютого 2022 року. 
У задоволенні іншої частини позову - відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 145 (одна тисяча сто сорок п`ять) грн 31 коп, та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 290 (одна тисяча двісті дев`яносто) грн 54 коп. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», місцезнаходження: м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, 6, оф. 521, код ЄДРПОУ: 42640371.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . 

Повне судове рішення складено 23 червня 2026 року.

Суддя             А.О. Логвінов