РІШЕННЯ
Іменем України
Справа № 285/371/26
провадження у справі № 2/0285/949/26
28 квітня 2026 року  м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області 
у складі: головуючої — судді Михайловської А.В.,
за участі секретаря судового засідання Валінкевич І.І.,
сторони у справі : позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю  «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ», представник позивача — Усенко М.І., відповідач — ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ — КАПІТАЛ» ( надалі — ТОВ «ФК«КРЕДИТ — КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 

установив :

Представник ТОВ «ФК«КРЕДИТ — КАПІТАЛ» звернувся до суду із зазначеним позовом та просив стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ — КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором №1077645 від 24.10.2023 у розмірі 63 020,00 грн та судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 2 662,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 24.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» (надалі – Товариство) та ОСОБА_1 (надалі – Відповідач) укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort» №1077645 (надалі – кредитний договір), відповідно до умов якого Товариство надало Відповідачу грошові кошти у розмірі 10000 грн., а Відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором. 
Даний кредитний договір укладений відповідно до вимог чинного законодавства в електронній формі. 
Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Однак, Відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору. 
Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена. Станом на дату подання позову заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 63 020 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту – 10 000 грн; заборгованість за процентами – 53 020 грн. 
21.06.2024 ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір факторингу №21062024 від 21.06.2024. 
Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №1077645 від 24.10.2023. 
Оскільки відповідач не виконує свої зобов`язання відповідно до укладеного кредитного договору, заборгованість не сплачує, тому відбулося звернення до суду.
28.01.2026 після виконання вимог ст. 187 ЦПК України прийнято до розгляду судом даний позов, відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
24.03.2026 за клопотання представника позивачу було постановлено ухвалу суду про витребування доказів, що містять банківську таємницю, зокрема відомостей про рух коштів по банківському рахунку відповідача.
16.04.2026 з АТ КБ «ПриватБанк» на ухвалу суду від 24.03.2026 надійшла інформація. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Натомість від відповідача надійшло письмове пояснення, в якому ОСОБА_1 просила відмовити в задоволенні позовних вимог повністю за безпідставністю. Також просила зменшити витрати на правничу допомогу. 
Відповідно до вимог ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити рішення за наявних у справі доказів.
В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалася.
З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов наступного.
Судом встановлено, що 24.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort» №1077645 (надалі – кредитний договір) за допомогою ІТС Товариства в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» за допомогою електронного підпису.
Відповідно до погоджених умов кредитування сума кредиту становить 10 000,00 грн на строк 360 днів зі сплатою процентів за стандартною ставкою 2,2 % в день від суми кредиту, зниженою процентною ставкою 1,32% в день від суми кредиту. Дата остаточного погашення заборгованості - 18.10.2024.
Відповідачу було надано кредит шляхом перерахування кредитних коштів 24.10.2023 у сумі 10 000, 00 грн, про що свідчить відповідне повідрмленн про перерахування коштів та виписка про рух коштів по картці відповідача, надана АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
21.06.2024 ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір факторингу №21062024 від 21.06.2024,у відповідності до умов якого передано (відступлено) позивачу за плату права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. 
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників  позивач набув право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором від 24.10.2023, зі змісту якого слідує, що загальна сума заборгованості — 63 020,00 грн.
Матеріали справи містять відповідний розрахунок заборгованості за кредитним договором, нараховану відповідачу станом на 21.06.2024 ( за 211 днів) на суму 63 020,00 грн, з якої 10 000,00 грн — заборгованість за тілом кредиту, 53 020,00 грн — заборгованість за сумою процентів.
Вирішуючи спір, суд керується наступними нормами права.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
За вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.
Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
У частинах першій та другій статті 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст.517 ЦК України).
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст. 1077 ЦК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Так, матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору та договору відступлення права вимоги.  Зазначені договори недійсними не визнано. 
Судом встановлено, що між первісним кредитором та відповідачем у справі виникли кредитні відносини, зокрема укладено кредитний договір, узгоджено розмір кредиту, проценти, комісію, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, погоджено інші істотні умови, що свідчить про наявність волі відповідача для укладання такого договору. 
Матеріали справи містять докази про перерахування первісним кредитором на розрахунковий рахунок відповідача кредитних коштів у сумі 10 000 грн від 24.10.2023.
Однак, у порушення умов кредитного договору відповідач своїх договірних зобов`язань належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість.
Зазначені обставини підтверджуються дослідженими доказами та не спростовано відповідачем.
За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту в сумі 10 000, 00 грн підлягають до задоволення.
Щодо нарахованих процентів, то суд вказує на наступне.
Відповідно до внесених до Закону України «Про споживче кредитування» змін, було обмежено максимальний розмір денної процентної ставки, зокрема: з 24.12.2023 по 22.04.2024 не може перевищувати 2,5% в день, з 23.04.2024 до 20.08.2024 остання не може перевищувати - 1,5 % в день.
За таких обставин, беручи до уваги обмеження денної процентної ставки, суд вважає за доцільне здійснити перерахування процентів, а саме : за період з 24.03.2023 по 22.04.2024 за ставкою 2,2% в день від суми кредиту, що становить 39 820,00 грн ( 220 грн в день ); з 23.04.2024 по 21.06.2024 ( на дату відступлення вимоги, в межах позовних вимог) за ставкою 1,5 % в день, що становить 9 000,00 грн ( 150 грн в день). Загальна сума нараховано заборгованості по несплаченим відсоткам становить 48 820,00 грн.
Згідно з частинами першою-четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).
На підставі викладеного, суд вважає, що наданими позивачем доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог підтверджено його право вимоги до відповідача та правомірність нарахування заборгованості у загальній сумі 58 820,00 грн, доведено, що відповідачем належним чином не виконано взяті на себе зобов`язання згідно погоджених умов кредитування, заборгованість не погашена, що призвело до порушення майнових прав та інтересів позивача, а тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути судовий збір пропорційно задоволених вимог у сумі 2 485,08 грн ( 93,34%). 
Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. 
Так, представником позивача у справі заявлено про компенсування позивачу понесених витрат на професійну правничу допомогу сумі 8 000,00 грн. На підтвердження таких витрат надано суду відповідний Договір про надання правничої допомоги, Акт приймання-передачі наданих послуг у справі, Детальний опис наданих послуг .
В даному випадку, взявши до уваги клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку, що наданими до суду доказами фактичний обсяг витрат на правову допомогу у даній цивільній справі представником позивача частково обґрунтовано, і з огляду на незначну складність самої справи, суд вважає, що розмір заявлених ними витрат є не співмірними із складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг.
У зв`язку з вищезазначеним, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, визначає їх у зменшеному розмірі у сумі 3 000 грн, що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, - 
ухвалив:

Позовні вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ — КАПІТАЛ» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ — КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором №1077645 від 24.10.2023 у розмірі 58 820 ( п`ятдесят вісім тисяч вісімсот двадцять) грн 00 коп  та судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 2 485 ( дві тисячі чотириста вісімдесят п`ять) грн 08 коп та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 ( три тисячі ) грн 00 коп. 
В решті позовних вимог — відмовити.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційний розгляд справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Найменування сторін: 
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" ( код ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження - м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28 );
відповідач -  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання - АДРЕСА_2 )  .
Дата складення повного судового рішення – 28.04.2026.

Суддя А.В.Михайловська