ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/20953/25
Провадження № 22-ц/820/741/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,
секретар судового засідання Демчук В.М.
за участю представника відповідача – адвоката Плющ Л.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 листопада 2025 року (суддя Мазурок О.В.).
Заслухавши доповідача, пояснення представника учасника справи, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:
У липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» звернулося до суду з позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат.
В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що 28 березня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 68/МК/2008-980, за умовами якого Банк надав позичальнику у тимчасове платне користування грошові кошти у розмірі 590748,00 гривень строком до 28 березня 2013 року.
29 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 90/МК/2008-980, за умовами якого Банк надав позичальнику у тимчасове платне користування грошові кошти у розмірі 888500,00 гривень строком до 29 травня 2013 року.
В той же день між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 90/1 до кредитного договору № № 90/МК/2008-980 від 29 травня 2008 року, за умовами якого відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов`язань, так і при їх невиконанні в цілому, причому поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі. Таким чином, позичальник і поручитель несуть солідарну відповідальність перед кредитором.
У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за кредитними договорами, заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2014 року по справі № 686/13521/14-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитними договорами у розмірі 3 307 744,06 гривень.
Станом на дату звернення із даним позовом заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2014 року по справі № 686/13521/14-ц не виконане.
При цьому, на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Ніколова А.В. перебувало виконавче провадження № 48525134 щодо ОСОБА_1 з примусового виконання заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2014 року по справі № 686/13521/14-ц.
20 червня 2017 року постановою державного виконавця виконавчий лист повернуто стягувану. Зі змісту відмітки на виконавчому листі вбачається, що приватним виконавцем стягнуто 115 955 гривень 36 копійок.
Щодо ОСОБА_2 , то на виконанні у Першому міському відділі державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції перебувало виконавче провадження №52319975 з примусового виконання заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2014 року по справі № 686/13521/14-ц, що вбачається з витягу з офіційного веб-сайту «автоматизована система виконавчого провадження», відповідно до якого виконавче провадження є завершеним.
Таким чином, за весь час примусового виконання заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2014 року по справі № 686/13521/14-ц з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було стягнуто 115 955 гривень 36 копійок.
Крім того, 30 квітня 2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» укладено договір №GL3N217215_nB про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. за реєстровим №2891, відповідно до умов якого до товариства перейшло право вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, в тому числі за кредитним договором № 68/МК/2008-980 від 28 березня 2008 року та за кредитним договором № 90/МК/2008-980 від 29 травня 2008 року, укладеними між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 .
Згідно з додатком №1 до договору № GL3N217215_nB про відступлення прав вимоги, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 2891, ПАТ КБ «Надра» відступило заборгованість станом на 30 квітня 2020 року за такими кредитними договорами:
-кредитний договір № 68/МК/2008-980 від 28 березня 2008 року, за яким заборгованість становить: основний борг — 535349 гривень 23 копійки, заборгованість за відсотками — 117408 гривень 90 копійок;
-кредитний договір № 90/МК/2008-980 від 29 травня 2008 року, за яким заборгованість становить: основний борг — 849340 гривень 80 копійок, заборгованість за відсотками — 359369 гривень 31 копійка. Загальна сума заборгованості — 1861468 гривень 24 копійки.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 січня 2022 року по справі № 686/13521/14-ц замінено стягувача Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» на ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» у виконавчому провадженні за виконавчим листом виданим Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області на примусове виконання заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2014 року по справі № 686/13521/14-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості.
Враховуючи, що зобов`язання за кредитним договором №68/МК/2008-980 від 28 березня 2008 року та кредитним договором №90/МК/2008-980 від 29 травня 2008 року не виконані, ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» просило за необхідне стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суми, визначені статтею 625 Цивільного кодексу України у розмірі 624225 гривень 78 копійок, що складається з суми інфляційних збитків у розмірі 461309,06 гривень та трьох процентів річних у розмірі 162 916,72 гривень. При цьому, зауважує, що вказана сума розраховувалась від суми боргу, визначеної у заочному рішенні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2014 року по справі № 686/13521/14-ц, з урахуванням вже стягнутих в примусовому порядку грошових коштів за період з 02.04.2017 по 01.03.2020 та в межах суми відступленої відповідно до договору № GL3N217215JTIB про відступлення права вимоги.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 листопада 2025 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. При цьому, посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки наданим доказам на підтвердження переходу права вимоги до позивача, зокрема ухвалі суду про заміну сторони стягувача у справі № 686/13521/14-ц, що призвело до помилкового висновку суду про недоведеність позивачем набуття права вимоги до відповідачів. Скаржник зазначає, що суд може самостійно при здійсненні судочинства використовувати текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру, на який сторона у справі посилається як доказ для доведення певних обставин, а тому відсутність даного рішення в матеріалах справи не перешкоджає задоволенню позовних вимог. 
Зазначає, що ОСОБА_1 не визнає факту і розміру заборгованості нарахованої позивачем, відповідно до ст. 625 ЦК України, але, при цьому, відповідачем не надано жодних доказів виконання грошового зобов`язання за кредитними договорами чи довідки про відсутність заборгованості. 
Вказує, що зобов`язання, яке виникло між сторонами є грошовими. Матеріали справи не містить доказів належного виконання відповідачами умов кредитних договорів. Інших підстав, які б свідчили про припинення між сторонами грошового зобов`язання, судом не встановлено. Тому, позивач має право вимагати від відповідачів сплати 3% річних за період прострочення грошового зобов`язання та інфляційних втрат. Нарахування трьох відсотків річних та інфляційних втрат виникло у первісного стягувача з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. У зв`язку з тим, що право стягнення 3 % річних і інфляції встановлено не кредитним договором, а передбачено законодавством, а саме ст. 625 ЦК України, тому дане право не обов`язково має бути встановлено договором відступлення прав вимоги. При цьому, скаржник зауважує, що якщо у договорі відступлення прав вимоги прямо не передбачено перехід прав до нового кредитора на стягнення заборгованості на підставі ст. 625 ЦК України, то це не позбавляє нового кредитора права звернутися до суду з позовом про стягнення відшкодування за порушення грошового зобов`язання. 
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив. 
Представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Плющ Л.П. в судовому засіданні просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції – без змін.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином, крім того, ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» подано до апеляційного суду клопотання про слухання справи у відсутності представника товариства.
Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 367 ЦПК України).
Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (частина 4 статті 376 ЦПК України).
Відповідно до положень частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване судове рішення в повному обсязі вказаним вимогам не відповідає.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що стороною позивача не надано до суду доказів тому, що рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2014 року у справі №686/13521/14-ц не виконане; також, ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» не доведено набуття права вимоги, згідно з договором від 30.04.2020 №GL3N217215_nB про відступлення прав вимоги та додатку №1 до цього договору, до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на стягнення інфляційних збитків у розмірі 461309,06 гривень та трьох процентів річних у розмірі 162916,72 гривень, за період з 02.04.2017 по 01.03.2020.
Проте, з мотивами відмови у позові суду першої інстанції не можна погодитись, виходячи з наступного.
Встановлено, що 28 березня 2008 року між ВАТ «Надра» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 68/МК/2008-980, за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 590748 грн для придбання сідлового тягача та двох напівпричепів. 
29 травня 2008 року між ВАТ «Надра» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 90/МК/2008-980, за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 888500 грн на споживчі потреби. 
29 травня 2008 року між ВАТ «Надра» та ОСОБА_2 було укладеного договір поруки №90/1, за яким поручитель поручилася перед кредитором за належне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань, що витікають з кредитного договору № 90/МК/2008/980 від 29 травня 2008 року.
Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2014 року по справі № 686/13521/14-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №68/МК/2008-980 від 28.03.2008 у сумі 1224669,55 грн та за кредитним договором №90/МК/2008-980 від 29.05.2008 у сумі 2083074,51 грн, а всього 3307744,06 гривень.
З інформації про виконавче провадження станом на 18.07.2025 слідує, що виконавче провадження № 48525134 відносно боржника ОСОБА_1 , відкрите на підставі виконавчого листа від 09.02.2015 №686/13521/14-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» заборгованості за кредитними договорами у розмірі 3 307 744,06 гривень має стан «завершено». 
З відомостей про проведення виконавчих дій вбачається, що 21.08.2015 відкрито виконавче провадження, того ж дня звернуто стягнення на майно боржника, було винесено постанову про арешт майна боржника. 22.06.2016 звернуто стягнення на майно боржника, сума звернення стягнення складає 3307744,06 грн. 29.03.2016 винесено постанову про розшук майна боржника. 
Крім того, 22.06.2016 старшим державним виконавцем Ніколовим А.В. винесено постанову про розшук та затримання транспортних засобів (в кількості 14 од.), яку направлено на виконання до Національної поліції в Хмельницькій області. Із вказаних т/з органами поліції розшукано та затримано причепи–платформи, державний номер НОМЕР_1 та НОМЕР_2 . Вказані т/з було описано та арештовано, та передано на реалізацію до ДП «Сетам». Транспортний засіб, державний номерний знак НОМЕР_2 , реалізовано, кошти в сумі 115955,36 грн перераховано на користь банку пл. 597 22.12.16. Причіп-платформа, державний номер НОМЕР_1 , не реалізовано та 02.06.2017 запропоновано стягувачу отримати в рахунок погашення боргу за ціною 50700,00 грн. Станом на 20.06.2017 листи щодо отримання майна в рахунок погашення боргу від стягувача не надійшло. 
20 червня 2017 року постановою державного виконавця виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки боржник чи транспортний засіб боржника не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку. Визначено строк повторного пред`явлення – 20.06.2020. 
Крім того, з автоматизованої системи виконавчого провадження вбачається, що щодо боржника ОСОБА_2 на виконанні у Першому міському відділі ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції перебувало виконавче провадження №52319975 з примусового виконання заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2014 року по справі № 686/13521/14-ц, стан – завершено.
30 квітня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» укладено договір №GL3N217215_ПВ про відступлення прав вимоги, за яким до нового кредитора перейшли права вимоги до позичальників, заставодавців (іпотекодавців), поручителів гарантів, зазначених у додатку № 1 до договору. 
Відповідно до додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги – реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, зокрема, зазначено боржника ОСОБА_1 за кредитними договорами № 68/МК/2008-980 від 28 березня 2008 року на суму боргу 652758,13 грн та № 90/МК/2008-980 від 29 травня 2008 року на суму боргу1208710,11 грн.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 січня 2022 року по справі № 686/13521/14-ц замінено стягувача Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» на ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» у виконавчому провадженні за виконавчим листом, виданим Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області на примусове виконання заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2014 року по справі № 686/13521/14-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитними договорами в сумі 3307744 грн 06 коп.
Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду (частина п`ята статті 11 ЦК України). Тобто на підставі рішення суду цивільні права та обов`язки можуть виникати лише в конкретних випадках, визначених актами цивільного законодавства. Водночас, за загальним правилом, цивільні права та обов`язки виникають з юридичних фактів, найпоширенішими з яких є правочини.
Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України).
Сторони укладають правочин з метою врегулювання певних правовідносин, що визначає виникнення у них цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно із частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Такі висновки викладено у постановах Великої палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15 (провадження № 14-68цс18) та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15 (провадження № 14-16цс18).
Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Відповідно до статті 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно із частиною 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За загальним правилом судове рішення забезпечує примусове виконання зобов`язання, яке виникло з підстав, що існували до його ухвалення, але не породжує такого зобов`язання, крім випадків, коли положення норм чинного законодавства передбачають виникнення зобов`язання саме з набранням законної сили рішенням суду.
За змістом глави 50 ЦК України, яка врегульовує питання припинення зобов`язання, слідує, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу. Схожих висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 64 постанови від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження 12-302гс18).
У випадку порушення учасником правовідносин умов правочину внаслідок невиконання взятих на себе обов`язків інша сторона має можливість захистити свої права (зокрема, у судовому порядку), а регулятивні правовідносини трансформуються в охоронні, тобто такі, що захищені судовим рішенням.
Наявність судового рішення про відновлення прав на грошові суми не змінює правової природи правовідносин учасників спору, оскільки за своєю юридичною природою рішення суду не породжує нових прав та/або обов`язків, а як спосіб захисту порушеного права на їх отримання лише трансформує та/або підтверджує існуючі зобов`язання з їх виплати у спосіб, обраний позивачем.
Водночас можливість примусового стягнення кредитором заборгованості, про стягнення якої ухвалено рішення суду, вичерпується після закінчення строку пред`явлення до виконання виконавчого документа на виконання вказаного рішення, якщо такий строк не було поновлено судом в установленому законом порядку.
Оскільки право на примусове виконання обмежене строком пред`явлення виконавчого документа до виконання, то в разі пропуску такого строку та за умови, що суд відмовив у його поновленні, право на примусове виконання судового рішення вважається остаточно втраченим. Держава більше не забезпечує реалізацію цього рішення через виконавчу службу. Це означає, що рішення стає таким, яке не можна виконати примусово. У такому випадку за загальним правилом судове рішення про стягнення боргу не припиняє самого зобов`язання (борг як цивільно-правовий обов`язок формально продовжує існувати), але реалізація цього зобов`язання неможлива через примусове виконання.
Кредитор не може повторно пред`явити виконавчий документ на виконання (строк пропущено, а в його поновленні відмовлено), повторно звернутися до суду про той самий борг (наявне судове рішення щодо цього боргу), вимагати виконання через державні механізми. Боржник уже не зобов`язаний повертати борг через примус і може посилатися на остаточну втрату можливості виконання рішення.
Однак, це не виключає можливого погашення боргу боржником добровільно, що не буде вважатися безпідставно отриманим майном.
Водночас, втрата права на примусове виконання судового рішення, припинення можливості його реалізації через пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання і відмову у його поновленні судом свідчить про неможливість захисту такої вимоги в примусовому порядку.
Зобов`язання зі сплати боргу, яке засвідчене судовим рішенням про його примусове стягнення, строк пред`явлення виконання за яким пропущено і в поновленні такого строку суд відмовив, а можливість його виконання втрачена, не може вважатися припиненим у матеріально-правовому сенсі (може бути виконаним добровільно боржником). Проте таке зобов`язання вважається тим зобов`язанням, вимоги за яким позбавлені примусового захисту, проте добровільне виконання яких визнається належним.
У такому випадку, до відповідних грошових вимог (щодо яких вичерпана можливість стягнення в примусовому порядку за судовим рішенням) не можна застосовувати правила частини другої статті 625 ЦК України.
Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 лютого 2026 року у справі №754/511/23, відповідно до якого, у зв`язку зі спливом строку, наданого законом для пред`явлення виконавчого листа до виконання, немає і обов`язку відповідача у грошовому зобов`язанні, який би міг бути виконаний примусово, а отже, немає правової підстави для стягнення можливого похідного зобов`язання, передбаченого статтею 625 ЦК України.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем пропущено визначений законом строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання, виконавчі листи відносно боржників не перебувають на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби, що унеможливлює застосування до спірних правовідносин положень частини другої статті 625 ЦК України, оскільки вказана норма підлягає застосуванню судом лише за грошовим зобов`язанням, яке підлягає виконанню.
Враховуючи наведене вище, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови в позові, проте помилився із мотивами такої відмови.
А тому, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення в цій частині слід змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Підстав для вирішення питання про розподіл судових витрат немає, оскільки судом апеляційної інстанції змінено лише мотиви відмови у позові.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» задовольнити частково.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 листопада 2025 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 липня 2026 року.

Суддя-доповідач      І.В. П`єнта

Судді:       Р.С. Гринчук

А.М. Костенко