Справа № 451/898/26
Провадження № 1-кп/451/137/26 

ВИРОК
іменем України
11 червня 2026 року місто Радехів
Радехівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ; 
секретар судового засідання ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним №12026141280000069 від 21.04.2026, відносно 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець c. Копитів Сокальського району Львівської області, проживаючий та зареєстрований в АДРЕСА_1 , українець, гр. України, адвокатом, нотаріусом та депутатом не являється, з середньоспеціальною освітою, непрацюючий, одружений, військовозобов`язаний, раніше не судимий, на утриманні неповнолітніх дітей не має, 
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України, –
за участю:
прокурора        ОСОБА_4 , 
обвинуваченого       ОСОБА_3 ,

встановив:
16.12.2025 постановою Радехівського районного суду Львівської області ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУПАП та йому призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років. 
Однак, ОСОБА_3 , діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи належним чином ознайомлений із цією постановою щодо прямої заборони - позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконання, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 21 квітня 2026 року, близько 11 год 00 хв сів за кермо мотоцикла марки «Субар», яким здійснював керування, до часу зупинення його на цьому мотоциклі працівниками відділення поліції №1 Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області по автодорозі село Павлів - село Нестаничі, Шептицького району Львівської області.
Таким чином, ОСОБА_3 , обґрунтовано обвинувачується у умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
З огляду на позицію сторін, відповідно до якої вони не оспорюють обставини кримінального провадження, переконавшись у правильності розуміння сторонами змісту цих обставин та зважаючи на відсутність сумнівів у добровільності такої позиції, суд постановив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які учасниками судового провадження не оспорюються та вважає за необхідне, зважаючи на вимоги частини 4 статті 349 КПК України, допитати обвинуваченого та дослідити його характеризуючі дані. 
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину по пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України визнав повністю. Суду пояснив, що він дійсно був позбавлений права керування транспортними засобами. Щиро кається у вчиненому, розуміє, що вчинив протиправні дії. 
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає доведеним факт умисного невиконання ОСОБА_3 постанови суду, що набрала законної сили, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги статті 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином. 
Обвинувачений ОСОБА_3 позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий, є особою молодого віку.
Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені статтею 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені статтею 65 КК України, у тому числі встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, а також зваживши на приписи статті 52 КК України суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції частини 1 статті 382 КК України у виді штрафу.
Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-67 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до вимог ст. 50 КК України, мети покарання. 
Про необхідність призначення саме такого покарання, на переконання суду, також свідчать ті обставини, що ОСОБА_3 , вчинивши кримінальне правопорушення, своєю поведінкою (повне, беззаперечне визнання вини, щире каяття) продемонстрував усвідомлення протиправності вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Долю речових доказів вирішити в порядку вимог статті 100 КПК України.
Зважаючи на те, що запобіжний захід стосовно обвинуваченого судом не обирався і клопотання щодо обрання такого обвинуваченому стороною кримінального провадження не заявлялось, тому суд доходить переконання про відсутність підстав для вирішення цього питання.
Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, Радехівський районний суд Львівської області, – ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим по пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень. 
Речові докази: 
-4 відеозаписи, де відображено керування транспортним засобом ОСОБА_3 , які записано на 1 оптичний лазерний диск - зберігати при матеріалах кримінального провадження №12026142180000069 від 21.04.2026.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Радехівський районний суд Львівської області.
Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя	ОСОБА_5