Провадження №	2/447/768/26 	
Справа №	447/488/26 	

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И
(заочне)

08.06.2026 Миколаївський районний суд Львівської області у складі: головуючого судді Павліва В.Р., за участю секретаря судового засідання Янкевич М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал фінанс груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
12.02.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал фінанс груп» звернулося до Миколаївського районного суду Львівської області із позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути із відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором кредиту №6573857 у розмірі 28216,73 грн., з яких: 7000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6009,23 грн. - сума заборгованості за процентами, 1207,50 грн. комісія та 14000,00 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою; понесені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2662,40 грн., та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 4500,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 15.08.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит №6573857, за умовами якого кредитодавець надав відповідачу грошові кошти в розмірі 2550,00 грн., строком на 360 днів (з15.08.2025 по 09.08.2026) зі фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,95%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 439,88 грн.). У разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка у розмірі 127,50 грн. за кожен день понадстрокового користування.
Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор 750560, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
16.08.2025 року між Позикодавцем та Позичальником/Відповідачем, укладено Додаткову угоду №6573857-862441 за Договором позики №6573857, за умовами якої сторони домовились збільшити суму позики на 4450 грн. в результаті чого розмір наданого кредиту становитиме 7000 грн. та донарахувати Комісію 17.25% від суми, на яку збільшено Кредит (шо у грошовому виразі складає 767.62 грн.). Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису 454303, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу -romandemko1998@gmail.com).
Кредитодавець ідентифікував Відповідача за посередництвом системи BankID НБУ "privatbank" за згодою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) персональні данні останнього в тому числі електронну адресу на яку в подальшому направлялись одноразові ідентифікатори та встановив, що останній використав/наклав наступні електронні підписи одноразові ідентифікатори (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) для підписання документів, а саме підпис «750560 - 15.08.2025 18:13:24», «454303- 16.08.2025 13:58:10», що підтверджується довідкою про ідентифікацію.
Кредитодавець на виконання умов Договору кредиту №6573857 від 15.08.2025 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 7000,00 за посередництвом платіжної системи (ТОВ «ЕВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА» діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (платіжний інструмент для перерахування коштів на картковий рахунок фізичної особи), так як перерахунок коштів з банківського рахунку Кредитодавця на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливий.
В подальшому, кредитодавцем відступлено право вимоги за вказаним договором кредиту, зокрема 16.09.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТзОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №16/09/25, за умовами якого останній набув права грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором кредиту №6573857 від 15.08.2025.
Відповідно до реєстру прав вимоги №23/12/25-01 від 23.12.2025 - кредитодавець відступив позивачу право вимоги до боржників на умовах передбачених договором факторингу №16/09/25 від 16.09.2025 в тому числі і до відповідача у сумі 28216,73 грн., з яких: 7000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6009,23 грн. - сума заборгованості за процентами, 1207,50 грн. - сума заборгованості за комісією та 14000,00 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою.
Представник позивача просив витребувати у АТ КБ «Приватбанк» письмові докази.
За відомостями відділу та обліку моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
26.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Ухвала суду від 26.02.2026 надсилалась відповідачу ОСОБА_1 за адресою його місця реєстрації, проте поштове відправлення повернулося на адресу суду у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою. Поштове відправлення, яке надсилалось судом відповідачу ОСОБА_1 повернулося на адресу суду.
Крім того, позивач, на виконання вимог абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України, додав до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення відповідачу копій поданих до суду документів.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала заяву, згідно якої просить розгляд даної справи проводити без її участі. Також не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи. Відзиву на позовну заяву, клопотань про неможливість прибути у судові засідання не подав, причини неявки суду не повідомив.
Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відтак, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд встановив:
15.08.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії (Надійний) № 6573857.
Відповідачу ОСОБА_1 для підписання договору кредитної лінії (Надійний) №6573857 від 15.08.2025 було надано наступний одноразовий ідентифікатор 750560, що підтверджується довідкою про ідентифікацію ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».
Відповідно до п.2.1 договору, за цим Договором Кредитодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Кредит»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «Строк кредиту»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (Проценти) від Суми кредиту та Комісію за надання кредиту відповідно до умов цього Договору
Згідно п.2.2 договору, параметри та умови кредиту:
Сума кредиту 2550.00 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят гривень нуль копійок) грн. 2.2.2. Строк кредитування/Строк договору 360 днів. 2.2.3. Розмір Першого обов`язкового платежу 1166.63 грн. 2.2.4. Період сплати Мінімального обов`язкового платежу дорівнює строку сплати Позичальником процентів за користування Кредитом та становить 30 календарних днів, що означає, що всі проценти за користування Кредитом нараховані за 30 календарних днів користування підлягають сплаті в останній з 30 днів користування. Кількість Мінімальних обов`язкових платежів становить 11. Дата сплати Першого обов`язкового платежу 13.09.2025. Комісія за надання кредиту 17.25% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 439.88 грн.).
Відповідно до п. 2.3. орієнтовна реальна річна процентна ставка 3194.73%. Обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки базується на припущенні, що Договір залишається дійсним протягом строку, визначеного п.п. 2.2.2. п. 2.2. Договору та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі, а також на припущенні, що Позичальник не буде здійснювати дострокового виконання умов Договору, не буде збільшувати суму Кредиту та не буде допускати порушення умов Договору. 
Відповідно до п.2.3.1. денна процентна ставка/день 0.998%. Розрахунок денної процентної ставки, з урахуванням показників, визначених умовами Договору, здійснюється за наступною методикою: (загальні витрати за споживчим кредитом за весь строк дії Договору: 9160.88 грн.) / (Загальний розмір споживчого кредиту (Сума Кредиту): 2550.00 грн.) / (строк дії договору: 360 днів) ? 100% = 0.998 відсотків в день.
У разі прострочення Позичальником сплати Першого обов`язкового платежу/Мінімального обов`язкового платежу (що включають в себе нараховану Комісію за надання кредиту та/або проценти за користування кредитом та/або сплати суми Кредиту) на шістдесят другий календарний день, Кредитодавець має право вимагати повне погашення кредиту, навіть якщо термін його виплати ще не настав. В такому разі Позичальник зобов`язаний здійснити дострокове повне погашення Заборгованості (п.6.13 договору).
Відповідно до п.9.5 договору, за порушення Кредитодавцем строків надання Позичальнику Кредиту, визначених Договором, Позичальник має право стягнути з Кредитодавця неустойку у вигляді пені за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15 відсотків від суми простроченого платежу. Кредитодавець не несе відповідальність за відмову у наданні Кредиту після підписання Договору з підстав, визначених п.п. 8.2.8 п. 8.2. Договору.
16.08.2025 року між Позикодавцем та Позичальником/Відповідачем, укладено Додаткову угоду №6573857-862441 до Договору позики №6573857, за умовами якої сторони домовились збільшити суму позики на 4450 грн. в результаті чого розмір наданого кредиту становитиме 7000 грн. та донарахувати Комісію 17.25% від суми, на яку збільшено Кредит (шо у грошовому виразі складає 767.62 грн.). Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора електронного підпису 454303.
ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за Договором №8136669 від 02.08.2025 виконало в повному обсязі, а саме перерахувало відповідачу кредитні кошти в розмірі 2550,00 грн., та 4450,00 грн., що підтверджується довідками ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».
Як встановлено із розрахунку заборгованості за договором №6573857 від 15.08.2025 заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем за період з 22.12.2025 по 12.01.2026 становить 28216,73 грн., що складається із: 7000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6009,23 грн. - сума заборгованості за процентами, 1207,50 грн. - сума заборгованості за комісією та 14000,00 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою.
16.09.2025 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №16/09/25, за умовами якого за цим договором Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується прийняти такі Права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (Ціна придбання) за відповідний Реєстр за плату, у передбачений цим Договором спосіб (п.1.1 договору).
Відповідно до реєстру прав вимоги №23/12/25-01 від 23.12.2025 - кредитодавець відступив позивачу право вимоги до боржників на умовах передбачених договором факторингу №16/09/25 від 16.09.2025 в тому числі і до відповідача у сумі 28216,73 грн., з яких: 7000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6009,23 грн. - сума заборгованості за процентами, 1207,50 грн. - сума заборгованості за комісією та 14000,00 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою.
02.06.2026 від АТ КБ «Приватбанк» на виконання ухвали суду від 20.04.2026 надійшов лист, відповідно до якої, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ). Крім цього, долучено виписку за договором №б/н за період з 15.08.2025 по 18.08.2025, з якої встановлено, що відповідач користувався кредитними коштами.
Оцінка суду.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він фактично був ознайомлений, що ствердив своїм підписом.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Таким чином, у відповідача виник обов`язок повернути позивачу грошові кошти отримані за кредитним договором у розмірі та на умовах встановлених договором.
За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, відповідач підтвердив своїм підписом, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, та зобов`язався виконувати їх умови.
Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Статтею 207 ЦК України не передбачено вичерпного переліку таких документів, тому, окрім листів та телеграм, можуть використовуватися й інші засоби зв`язку, наприклад електронний або інший інтернет/SMS-pecypc.
Частиною 2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Крім того, суд вказує, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Вказаний Договір укладено дистанційно, в електронній формі, шляхом підписання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) кредитодавця та підписано Відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (електронним кодом-підтвердженням).
Оцінюючи форму укладеного правочину, суд зазначає, що відповідно до статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним і Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний визначеним сторонами засіб ідентифікації (одноразовим ідентифікатором), за своїми правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що між первісним кредитором та відповідачем виникли дійсні та законні договірні правовідносини, а сам факт підписання договору одноразовим ідентифікатором свідчить про волевиявлення відповідача та погодження ним істотних умов кредитування на момент його укладення.
Враховуючи вищевикладене, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, те, що відповідач у судові засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, свого розрахунку заборгованості та процентів не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 14216,73 грн., з яких: 7000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6009,23 грн. - сума заборгованості за процентами, 1207,50 грн. - сума заборгованості за комісією.
Щодо стягнення з відповідача заборгованості за пенею/неустойкою в розмірі 14000,00 грн., то суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Також, Законом України від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64» на території України введено військовий стан, який згодом на підставі Указів Президента продовжувався та триває на час розгляду даної справи в суді.
Враховуючи зазначене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею/неустойкою в розмірі 14000,00 грн задоволенню не підлягають, оскільки нарахування такої здійснено всупереч вищенаведеній нормі Закону.
За наведених обставин позов підлягає до часткового задоволення.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Заявлені позивачем вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн підлягають розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що загальний розмір позовних вимог складав 28216,73 грн, а судом визнано обґрунтованими та задоволено позовні вимоги на суму 14216,73 грн., що становить 50,38% від ціни позову, з відповідача на користь Позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу пропорційно задоволеній частині позовних вимог у розмірі 2267,28 грн. В іншій частині вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу слід відмовити.
Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Враховуючи те, що позов було пред`явлено засобами системи «Електронний суд» та такий підлягає до задоволення частково, з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 1220,50 грн. на користь позивача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, виходячи з розрахунку: 14216,73 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 2422,40 грн. (сума сплаченого судового збору) / 28216,73 грн. (розмір заявлених позовних вимог).
Керуючись ст. 76, 81, 89, 141, 223, 247, 263, 264, 265, 279, 280, 282, 284 ЦПК України, суд,
ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал фінанс груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» заборгованість за кредитним договором №6573857 у розмірі 14216 (чотирнадцять тисяч двісті шістнадцять) гривень 73 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» суму сплаченого судового збору у розмірі 1220 (одна тисяча двісті двадцять) гривень 50 копійок, та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2267 (дві тисячі двісті шістдесят сім) гривень 28 копійок.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал фінанс груп», юридична адреса: 08205, м. Ірпінь, вулиця Садова,буд.31/33, офіс 40/3 ЄДРПОУ 44280974.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повний текст рішення складено 08.06.2026.
Суддя Павлів В. Р.