Справа № 591/5289/26 Провадження № 3/591/1305/26	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2026 року  м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м.Суми Косар А.І., з участю секретаря Семи Д., прокурора – Чухно А.В.,захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Рибалко О.К. , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Сумській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , урож. м. Суми, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , директор установи «Агенція регіонального розвитку Сумської області», РНОКПП: НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
В С Т А Н О В И В :
01.07.2022, було укладено контракт між Наглядовою радою Установи «Агенція регіонального розвитку Сумської області» та громадянином ОСОБА_1 якого призначено на посаду директора Установи «Агенція регіонального розвитку Сумської області» на термін з 01.07.2022 по 01.07.2025
Відповідно до наказу директора Установи «Агенція регіонального розвитку Сумської області» від 01.07.2022 N? 1-ОС «Про прийняття на роботу», на підставі протоколу N? 2 від 20.01.2022 засідання Наглядової ради установи «Агенція регіонального розвитку Сумської області» та контракту від 01.07.2022 N? 1 ОСОБА_1 , розпочав роботу на умовах контракту з 01.07.2022.
У відповідності до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону, директор Установи «Агенція регіонального розвитку Сумської області» ОСОБА_1 є посадовою особою юридичної особи публічного права і суб?єктом відповідальності за правопорушення, пов?язані з корупцією.
Наказом директора Установи «Агенція регіонального розвитку Сумської області» від 15.03.2024 N? 03-ОС «Про звільнення ОСОБА_1 », 15.03.2024 припинено виконання обов?язків директора Агенції ОСОБА_1 у зв?язку зі звільненням.
Директор Установи «Агенція регіонального розвитку Сумської області» ОСОБА_1 , 15.03.2024 припинив діяльність, пов' язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування та повинен подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Декларація) за 2024 рік не пізніше 31.03.2025.
Згідно публічної частини інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» ОСОБА_1 , подав Декларацію за 2024 рік 25.09.2025 о 15 год. 33 хв.
Додатком до листа Національного агентства з питань запобігання корупції від 26.02.2026 N? 47-05/11869-26, послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі - Реєстр), які вчинив ОСОБА_1 за період з 01.01.2025 до 26.09.2025 встановлено, що останній протягом зазначеного періоду вперше здійснив вхід до Реєстру 08.09.2025.
Також 25.09.2025 ОСОБА_1 , здійснив вхід до Реєстру та виконавши всі необхідні дії цього ж дня о 15 год. 33 хв. подав Декларацію за 2024 рік.
Таким чином, ОСОБА_1 , маючи рівні можливості з іншими декларантами (які за таких же умов подали Декларації своєчасно) не був позбавлений можливості заповнити та подати Декларацію за 2024 рік в будь-який із днів та місяців, що передував квітню 2025 року, що могло б бути виправданням з урахуванням вказаних обставин.
З урахуванням вказаного, пропуск строку на подачу Декларації за 2024 рік ОСОБА_1 , не є поважною причиною так, як мав реальну можливість подати її на рівні з іншими декларантами. Проте, Декларація за 2024 рік подана з пропуском строку жодних обставини, які б свідчили про наявність у ОСОБА_1 поважних причин несвоєчасного подання Декларації за 2024 рік або підстав для відтермінування подання такої декларації не встановлено.
Водночас, відповідно до листа Установи «Агенція регіонального розвитку Сумської області» від 07.02.2025 N? 01-06/23 ОСОБА_1 , повідомлено про обов?язковість подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування у термін до 31 березня поточного року.
ОСОБА_1 , несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік (після звільнення), що є вчиненням правопорушення, пов?язаного з корупцією передбаченого абзацом другим ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за що встановлена ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
За даним фактом складено протокол про адміністративне правопорушенння пов`язане з корупцією № 161/2026 від 06.05.2026
Окрім того, за аналогічних обставин ОСОБА_1 припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування повинен подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями не пізніше 14.04.2024.
Згідно публічної частини інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» ОСОБА_1 , подав Декларацію при звільненні 08.09.2025 о 18 год. 05 хв.
Додатком до листа Національного агентства з питань запобігання корупції від 26.02.2026 N? 47-05/11869-26, послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі - Реєстр), які вчинив ОСОБА_1 за період з 01.01.2025 до 26.09.2025 встановлено, що останній протягом зазначеного періоду вперше здійснив вхід до Реєстру 08.09.2025 та виконавши всі необхідні дії цього ж дня о 18 год. 05 хв. подав Декларацію при звільненні.
Таким чином, ОСОБА_1 , маючи рівні можливості з іншими декларантами (які за таких же умов подали Декларації своєчасно) не був позбавлений можливості заповнити та подати Декларацію при звільненні в будь-який із днів та місяців, що передував 14.04.2024, що могло б бути виправданням з урахуванням вказаних обставин.
З урахуванням вказаного, пропуск строку на подачу Декларації при звільненні ОСОБА_1 , не є поважною причиною так, як мав реальну можливість подати її на рівні з іншими декларантами. Проте, Декларація при звільненні подана з пропуском строку і не спростовує наявність в діях ОСОБА_1 , ознак зазначеного адміністративного правопорушення.
За даним фактом складено протокол про адміністративне правопорушенння пов`язане з корупцією № 160/2026 від 06.05.2026.
ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, про день та час розгляду справи повідомлений.
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Рибалко О.К. зазначив, що наявні підстави для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв?язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП (п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ч. 4 ст. 38 КУпАП).
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення N?160/2026 від 06.05.2026, фактичним моментом виявлення вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУПАП визначено дату складання адміністративного протоколу, тобто 06.05.2026.
В обгрунтування зазначеної дати виявлення правопорушення - 06.05.2026, посилається на те, що початком обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення є момент, коли зібрано та проаналізовано всі фактичні дані та зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення.
Процесуально такий висновок оформлюється у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення.
Разом з тим, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення N?160/2026 від 06.05.2026 та долучених до нього документів, 08.04.2025 уповноваженою особою Сумською обласною військовою адміністрацією повідомлено Національне агентство з питань з питань запобігання корупції про факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (при тому, що статус ОСОБА_1 як такої особи не є однозначним).
Отже, починаючи з зазначеної дати уповноважений орган мав об?єктивну можливість зібрати відповідні докази, необхідні для складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення і саме з цієї дати, слід рахувати початок строку для притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, пов?язаного з корупцією.
Прокурор Чухно А. надав висновок, у якому просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за підстав наведених у протоколах про адміністративні правопорушення та висновку, вважає що строки притягнення до адміністративної відповідальності не порушені оскільки днем виявлення правопорушення є дата складання протоколів.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.
Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до примітки до ст. 172-6 КУпАП суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Крім того норма ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є бланкетною нормою, і при кваліфікації дій правопорушника за цією статтею необхідно керуватися спеціальними Законами.
Згідно з п. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони або обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до п. 6 «Порядку перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій», затвердженого рішенням НАЗК від 06 вересня 2016 року №19, у випадку встановлення факту неподання чи несвоєчасного подання декларацій суб`єктами декларування відповідно до вимог Закону відповідальний підрозділ (особа) органу, в якому працюють (працювали) суб`єкти декларування, повідомляє про це Національне агенство упродовж трьох робочих днів з дня виявлення такого факту. Повідомлення Національного агенства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (додаток 1) надсилається засобами поштового зв`язку (рекомендованим листом з повідомленням про вручення).
Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення.
Суб`єктивна сторона правопорушень, пов`язаних з корупцією, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Умисною є форма вини, яка характеризується тим, що особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків та бажає настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставиться до їх настання чи свідомо допускає їх настання (непрямий умисел).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 161/2026 від 06.05.2026 ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора Установи «Агенція регіонального розвитку Сумської області» у відповідності до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону є посадовою особою юридичної особи публічного права і суб?єктом відповідальності за правопорушення, пов?язані з корупцією.
15.03.2024 припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, 
25.09.2025 о 15:33 несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію за 2024 рік та 08.09.2025 декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні) , шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр) у власному персональному електронному кабінеті.
Крім цього, на підтвердження вчиненого адміністративного правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення долучені повідомлення про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування , наказ від 14.07.2022 №1-ос про призначення ОСОБА_1 на посаду директора директора Установи «Агенція регіонального розвитку Сумської області» , наказ від 15.03.2024 № 03-ос про звільнення ОСОБА_2 , копія контракту від 01.07.2022.
Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушеннь, передбачених ч.1 ст. 172-6 КУпАП, - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Разом з цим, згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 51, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення (ч. 4 ст. 38 КУпАП).
Отже за змістом наведеної норми особливістю розглядуваного правопорушення є те, що початок перебігу строку для накладення адміністративного стягнення розпочинається з дня його виявлення, а можливість застосування адміністративного стягнення обмежується двохрічним строком, який рахується від дня вчинення правопорушення.
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення № 161/2026 від 06.05.2026, датою вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, зазначено – 08.09.2025, а фактичним моментом його виявлення вчиненого адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, - дата складання адміністративного протоколу, тобто 06.05.2026
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення № 160/2026 від 06.05.2026, датою вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, зазначено – 08.09.2025, а фактичним моментом його виявлення вчиненого адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, - дата складання адміністративного протоколу, тобто 06.05.2026
В обгрунтування зазначеної уповноваженою особою Управління стратегічних розслідувань в Сумській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України дати виявлення правопорушення – 06.05.2026, посилається на те, що початком обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення є момент, коли зібрано та проаналізовано всі фактичні дані та зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення. Процесуально такий висновок оформлюється у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення.
Разом з тим, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 160/2026 від 06.05.2026 та 161/2026 від 06.05.2026 та долучених до нього документів, 26.02.2026 уповноваженою особою управління проведення спеціальних перевірок та контролю за своєчасністю подання декларацій Національного агенства з питань запобігання корупції проінформовано Департамент стратегічних розслідувань НП України про факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Даний лист отриманий Національним агенством з питань запобігання корупції – 02.03.2026.
Начальником відділу з питань запобігання та виявлення корупції Сумської обласної державної адміністрації В.Коробейник направлено повідомлення до Національного агенства з питань запобігання корупції 08.04.2025 про факт несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - ОСОБА_1 ..
Отже, починаючи з зазначеної дати уповноважений орган мав об`єктивну можливість зібрати відповідні докази та скласти протокол про вчинення адміністративного правопорушення і саме з цієї дати, на думку суду, слід рахувати початок строку для притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією.
При цьому, суд зазначає, що сам протокол про адміністративне правопорушення є документом, який фіксує факт, час та місце вчинення правопорушення. Однак, не можна ототожнювати дату складання протоколу та дату виявлення правопорушення, оскільки виявлення і фіксування правопорушення є різними юридичними фактами.
Крім того, слід зазначити, що норми КУпАП не містять визначення поняття «день виявлення адміністративного правопорушення», не встановлюють критеріїв чи ознак, за якими має визначатися цей момент. Питання про віднесення конкретної дати або події до моменту виявлення правопорушення вирішується з урахуванням фактичних обставин справи та змісту дій уповноважених осіб, проте не може ґрунтуватися на довільному тлумаченні чи роз`ясненнях органів виконавчої влади, оскільки такі роз`яснення у формі листів мають виключно інформаційно-довідковий характер і не можуть вважатися джерелом права чи підставою для обмеження прав, свобод або притягнення особи до юридичної відповідальності. Такі документи не є нормативно-правовими актами у розумінні законодавства України, не встановлюють загальнообов`язкових правил поведінки, а тому не можуть визнаватися належними і допустимими доказами при встановленні юридичних обставин під час застосування судом норм процесуального права, зокрема щодо визначення моменту виявлення адміністративного правопорушення, оскільки не мають правового значення для тлумачення чи конкретизації положень КУпАП.
Отже, дата складення протоколу про адміністративне правопорушення не є тотожною строку виявлення цього правопорушення, передбаченому ст. 38 КУпАП, оскільки в контексті положень ст. 256 КУпАП, складення протоколу є фактичним закінченням етапу здійснення перевірки, проте не виявленням ознак адміністративного правопорушення.
Зібраними уповноваженою особою доказами підтверджується, що саме з моменту складання висновку Національним агентством з питань запобігання корупції було виявлено обставини, які свідчать про можливе вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією.
З огляду на викладене, подальше збирання уповноваженою особою відділу Національного агенства з питань запобігання корупції доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 , як суб`єктом декларування, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та їх оцінка не змінює тієї обставини, що про вказане правопорушення спеціально уповноваженому суб`єкту у сфері протидії корупції стало відомо не пізніше 08.04.2025, а тому саме цю дату слід вважати датою його виявлення.
Таким чином, на час розгляду судом справи відносно ОСОБА_1 за ст. 1 ст. 172-6 КУпАП, закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 38 КУпАП.
Пунктом 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП імперативно встановлено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
Суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.
З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що на час розгляду матеріалів в суді сплинули строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Разом з цим, аналіз положень ст. 38 та п. 7 ч. 1 ст.247 КУпАП свідчить про те, що наслідком закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення є лише звільнення особи від накладення адміністративного стягнення.
Таким чином, у суду відсутні підстави зазначати в резолютивній частині постанови про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки провадження у справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто, за закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Керуючись ст. 38, ч. 1 ст. 172-6, ст. ст. 247, 280, 283, 284, 287 КУпАП, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Об`єднати в одне провадження матеріали справи про адміністративне правопорушення №591/5289/26, провадження №3/591/1305/26 зі справою №591/5290/26, провадження №3/591/1306/26 присвоївши справі номер справи №591/5289/26, номер провадження №3/591/1305/26.
Провадження у справах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя А.І.Косар