Справа № 747/520/25 
Провадження№ 3-в/747/1/26 

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

25.06.2026 року селище Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В. 
секретаря Зірки В.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Талалаївка заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови Талалаївського районного суду Чернігівської області від 04 травня 2026 року, - 

ВСТАНОВИВ:

Постановою Талалаївського районного суду Чернігівської області від 04 травня 2026 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення, зокрема, у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 05 червня 2026 року апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, а постанова Талалаївського районного суду від 04 травня 2026 року – без змін. 11.06.2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просить суд розстрочити виконання постанови про стягнення штрафу. 24 червня 2026 року справа повернулась до суду з апеляційної інстанції Після повернення справи судом вирішується заява ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови. 
Розглянувши заяву ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. 
Відповідно до ст. 298 КУпАП постанова про накладання адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами. Згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження». Частиною 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Нормами частини 2 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що строки зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Частиною 1 статті 33 Законом України «Про виконавче провадження» передбачене право особи за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Зі змісту вказаної норми слідує, що підставою вирішення судом питання про відстрочку або розстрочку виконання є наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. 
Разом із тим питання відстрочки виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу врегульовано частиною другою статті 301 КУпАП, відповідно до якої відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом. Згідно статті 304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову. 
Під час розгляду заяви встановлено, що до заяви про розстрочку виконання постанови ОСОБА_1 не долучив жодного документу на підтвердження свого матеріального становища, які б вказували на його неналежне фінансове становище та були б підставою для розстрочки виконання постанови суду. 
Враховуючи викладене, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 301, 304, 307 КУпАП, суд, - 

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови Талалаївського районного суду від 04 травня 2026 року. 

Постанова не оскаржується. 

Суддя: Л.В.Тіщенко