ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року	Львів	Справа № 300/2823/25 пров. № А/857/23746/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді: Гуляка В.В. 
суддів: Ільчишин Н.В., Носа С.П.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, 
на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року (суддя – Чуприна О.В., час ухвалення – не вказаний, місце ухвалення – м. Івано-Франківськ, дата складання повного рішення – не зазначена), 
в адміністративній справі №300/2823/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 

встановив: 

У квітні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - відповідач), в якому просив: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи з 01.03.2018 по 09.08.2019, з 22.08.2019 по 17.08.2021, з 24.09.2021 по 15.03.2022 на посаді машиніста в ЗАО "Ермаковськое предприятие по ремонту скважин"; 2) зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з 01.03.2018 по 09.08.2019, з 22.08.2019 по 17.08.2021, з 24.09.2021 по 15.03.2022 на посаді машиніста в ЗАО "Ермаковськое предприятие по ремонту скважин", а також здійснити перерахунок та виплату пенсії по віку з 14.03.2025 (дати звернення за перерахунком пенсії), з урахуванням до страхового стажу згаданих періодів роботи з 01.03.2018 по 09.08.2019, з 22.08.2019 по 17.08.2021, з 24.09.2021 по 15.03.2022. 
Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому висловив свої заперечення проти задоволення позовних вимог. Просив у задоволенні вимог позивача відмовити у повному обсязі. 
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, оформлені листом від 07.04.2025 за №2843-2273/К-02/8-0900/25, щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи з 01.03.2018 по 09.08.2019, з 22.08.2019 по 17.08.2021, з 24.09.2021 по 15.03.2022 на посаді машиніста парової пересувної депарафінізаційної установки 6 розряду в ЗАТ "Ермаковськое предприятие по ремонту скважин". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.03.2018 по 09.08.2019, з 22.08.2019 по 17.08.2021, з 24.09.2021 по 15.03.2022 на посаді машиніста парової пересувної депарафінізаційної установки 6 розряду в ЗАТ "Ермаковськое предприятие по ремонту скважин". Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, оформлені листом від 07.04.2025 за №2843-2273/К-02/8-0900/25, щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні з 01.03.2025 перерахунку пенсії за віком призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 за №1058-IV, з урахуванням періодів роботи періодів роботи з 01.03.2018 по 09.08.2019, з 22.08.2019 по 17.08.2021, з 24.09.2021 по 15.03.2022 на посаді машиніста парової пересувної депарафінізаційної установки 6 розряду в ЗАТ "Ермаковськое предприятие по ремонту скважин". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській здійснити ОСОБА_1 з 01.03.2025 перерахунок та виплату пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 за №1058-IV, із зарахованим до загального страхового стажу періодами роботи з 01.03.2018 по 09.08.2019, з 22.08.2019 по 17.08.2021, з 24.09.2021 по 15.03.2022 на посаді машиніста парової пересувної депарафінізаційної установки 6 розряду в ЗАТ "Ермаковськое предприятие по ремонту скважин", з урахуванням раніше виплачених сум. В задоволенні решти вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 968 гривень 96 копійок. 
З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню. Так, до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 01.03.2018 по 09.08.2019, з 22.08.2019 по 17.08.2021, з 24.09.2021 по 15.03.2022, оскільки з 01 січня 2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року. Крім цього, положення Угоди між Урядом України і урядом російської федерації «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14.01.1993 року передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчислення. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно із законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться за законодавством держави, на території якого вони проживають. Вказує апелянт на те, що єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписок з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Також просить врахувати апелянт, що з огляду приписи статті 15 КАС України, процесуальні документи, в тому числі і докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, повинні бути викладені державною (українською) мовою. Таким чином, трудова книжка та довідки, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, не можуть бути належними доказами в справі, оскільки вони подані без перекладу на українську мову. Враховуючи вищенаведене у відповідача відсутні підстави врахування заробітної плати зазначеної у довідках, якими ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.05.2025 в справі №300/2823/25 та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. 

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно задоволити частково. 
Суд встановив такі фактичні обставини справи. 
Позивач ОСОБА_1 з 29.03.2018 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 за №1058-IV (а.с.51-211). 
03.02.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою в якій просив надати копії протоколів про перерахунок пенсії, довідок про заробітну плату, розрахунків стажу та інформацію, зокрема, про врахування періодів роботи до страхового стажу (а.с.24). 
За результатами розгляду вказаної заяви від 03.02.2025, відповідач листом від 24.02.2025 за №1551-964/К-02/8-0900/25 повідомив позивача про те, що пенсію обчислено при страховому стажі 34 роки 01 місяць 11 днів та надало розрахунок стажу та заробітної плати (а.с.25). 
Згідно розрахунку стажу (Форма РС-право), складеного у зв`язку з уточненням даних в електронній пенсійній справі, до страхового стажу зараховано періоди, зокрема: - з 22.11.2014 по 22.09.2016 (Список №2) 01 рік 10 місяців 01 день; - з 25.10.2016 по 04.12.2017 (Список №2) 01 рік 01 місяць 10 днів; - з 05.12.2017 по 28.02.2018 02 місяці 24 дні. Всього страховий стаж ОСОБА_1 становить 34 роки 01 місяць і 11 днів (а.с.26-зв). 
Також встановлено, що 14.03.2025 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням періоду роботи в ЗАО "Ермаковськое предприятие по ремонту скважин" на посаді машиніста з 01.03.2018 по 09.08.2019, з 22.08.2019 по 17.08.2021, з 24.09.2021 по 15.03.2022 (а.с.31). 
До заяви від 14.03.2025 позивачем долучено копії довідки АО "Ермаковськое предприятие по ремонту скважин" від 15.03.2022 за №109 (а.с.32) та відомість про трудову діяльність, надану робітнику роботодавцем, видану АО "Ермаковськое предприятие по ремонту скважин" від 15.03.2022 (а.с.32-зв.). 
За результатами розгляду вищезгаданої заяви від 14.03.2025 та доданих до неї документів, відповідач листом від 07.04.2025 повідомив позивача, що роз`яснення щодо обчислення пенсії із розрахунками надавались листом від 24.02.2025 за №1551-964/К-02/8-0900/25. Також зазначив, що з 01 січня 2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, у зв`язку з чим відсутнє право для зарахування стажу та заробітку набутого на території російської федерації (а.с.33). 
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування до страхового стажу періодів роботи з 01.03.2018 по 09.08.2019, з 22.08.2019 по 17.08.2021, з 24.09.2021 по 15.03.2022 на посаді машиніста, позивач звернувся до суду з цим позовом. 

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та рішенню суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду враховує наступне. 
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України від 09.07.2023 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»(далі - Закон № 1058-ІV).
Відповідно до ч. 1ст. 44 Закону № 1058-IV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Згідно частини п`ятої статті 45 Закону №1058-IV, документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду України та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1) затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок №22-1).
Відповідно до пункту 1.1 Порядку №22-1, заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).
Пунктом 1.8 Порядку № 22-1 встановлено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал або засобами Порталу Дія днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі або засобами Порталу Дія заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів). Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій, якщо інше не передбачено цим Порядком), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів (пункт 4.3 Порядку № 22-1).
Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (пункт 4.7 Порядку № 22-1).
Таким чином, рішення винесене пенсійним органом за результатами розгляду заяви та всіх поданих заявником документів, повинно містити, зокрема обгрунтування із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. 
Суд апеляційної інстанції враховує, що із змісту листа Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 07.04.2025 видно, що він є відповіддю на заяву позивача від 14.03.2025 про перерахунок пенсії, а не рішенням, прийнятим за результатами розгляду по суті цієї заяви від 14.03.2025 про перерахунок пенсії. 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не розглянуто по суті заяву позивача від 14.03.2025 про перерахунок пенсії і, відповідно, жодного з передбачених Порядком №22-1 рішень за наслідками розгляду такої заяви не прийнято, що свідчить про недотримання відповідачем встановленого законодавством порядку вирішення цього питання і суперечить вищенаведеним нормам. 
Таким чином, відповідач, за наслідками розгляду заяви позивача від 14.03.2025, допустив протиправну бездіяльність та не ухвалив жодного передбаченого законом рішення, а тому відповідач зобов`язаний розглянути заяву позивача від 14.03.2025 та прийняти вмотивоване рішення по суті заявлених вимог. 
Наведених вище норм законодавства і фактичних обставин справи суд першої інстанції не врахував та дійшов помилкового висновку про те, що відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області оформлена листом від 07.04.2025 являється рішенням про відмову у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 .. 
Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, а саме, визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не розгляду по суті заяви позивача від 14.03.2025 про перерахунок пенсії та зобов`язання відповідача за результатами розгляду заяви позивача від 14.03.2025 прийняти законне та вмотивоване рішення. 
При цьому, колегія суддів зазначає, що наявні у справі довідки (справки), а саме справка АО "Ермаковськое предприятие по ремонту скважин" від 15.03.2022 за №109 (а.с.32) та «сведение о трудовой деятельности» видане АО "Ермаковськое предприятие по ремонту скважин" від 15.03.2022 (а.с.32-зв.) містять текст на іноземній (російській) мові, без офіційного перекладу на українську мову, а тому їх зміст не може бути проаналізований судом. 
Колегія суддів враховує, що частиною 2 статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (п.4), або застосувавши інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (п.10). 
Згідно ч.4 ст.245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У разі якщо ухвалення рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні. 
Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, а також з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього. 
Отже, щодо зобов`язальної частини рішення суду, колегія суддів враховує, що суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення (вчинити дії) на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні. 
Тому, як уже було вказано вище, колегія суддів приходить до висновку, що належним способом захисту прав позивача у розглядуваних правовідносинах, буде зобов`язання відповідача розглянути по суті заяву позивача від 14 березня 2025 року про перерахунок пенсії, і за результатами розгляду прийняти обгрунтоване і законне рішення. 
При розгляді по суті відповідної заяви позивача необхідно відповідачу всебічно дослідити документи, які надані позивачем та інші матеріали, які мають значення, в разі потреби отримати відповідні документи з перекладом на українську мову, з метою вирішення питання щодо зарахування позивачу до страхового стажу спірних періодів, і за результатами розгляду прийняти обґрунтоване рішення. 
Тобто, саме відповідач має обов`язок перевірити чи виконано всі умови, визначені законом, які є необхідними для прийняття законного рішення, зокрема і в частині щодо зарахування позивачу до страхового стажу спірних періодів. 
З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції не з`ясовано фактичних обставини справи, рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому, відповідно до статті 317 КАС України, рішення суду першої інстанції слід скасувати і прийняти нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог. 
Колегія суддів також враховує, що згідно частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 3 статті 139 КАС України).
Матеріалами справи, а саме квитанцією №4237-3986-2132-1358 від 23.04.2025 підтверджується, що позивачем сплачено судовий збір за подання до суду адміністративного позову в розмірі 1211,20 гривень (а.с.6). 
Тому, вказану суму сплаченого судового збору, яка є законодавчо мінімально визначеним розміром, слід стягнути в користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. 
Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження). 
Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд 

постановив: 

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області – задоволити частково. 
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року в адміністративній справі №300/2823/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії – скасувати і прийняти нову постанову. 
Позовні вимоги ОСОБА_1 – задоволити частково. 
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо нерозгляду по суті заяви ОСОБА_1 від 14 березня 2025 року про перерахунок пенсії. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 14 березня 2025 року про перерахунок пенсії, і за результатами розгляду прийняти обгрунтоване і законне рішення. 
У задоволенні решта позовних вимог ОСОБА_1 – відмовити. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 20551088) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у виді судового збору в сумі 1211,20 гривень сплаченого за подання позову. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	С. П. Нос