ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.05.2026  	Справа №607/7939/26 Провадження №1-кп/607/1425/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження №12026211060000089 від 03.03.2026 щодо 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Дмухівці Козівського району Тернопільської області, громадянин України, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , із повною середньою освітою, одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей, працює водієм ТОВ «Агропродсервіс Інвест», раніше не судимий,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366-3 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
встановив:

відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» та п.п. б п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування – депутати місцевих рад. Повноваження депутата місцевої ради починаються з дня відкриття першої сесії відповідної ради з моменту офіційного оголошення підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією і закінчуються в день відкриття першої сесії цієї ради нового скликання, крім передбачених законом випадків дострокового припинення повноважень депутата місцевої ради або ради, до складу якої його обрано.
Відтак ОСОБА_3 , відповідно до зазначених вимог закону, 23.11.2020 набув статусу депутата селищної ради і є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».
В подальшому, за заявою депутата Козлівської селищної ради ОСОБА_3 , яку розглянуто рішенням двадцять дев`ятої сесії восьмого скликання Козлівської селищної ради №1184 від 23.02.2024, достроково припинено його повноваження як депутата селищної ради.
Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Така декларація охоплює звітній рік (період з 1 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.
24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року, який діє дотепер.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» фізичні особи, фізичні особи - підприємці, юридичні особи подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до законодавства, у паперовій та/або електронній формі протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов`язку подати документи.
Відповідно до п. 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», з урахуванням змін, внесених відповідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» №3384-IХ, який набрав чинності 12.10.2023 (надалі – Закон), особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
В порушення зазначених вимог Закону, у невстановлені досудовим розслідуванням часі та місці у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на умисне неподання суб`єктом декларування декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування, ОСОБА_3 , всупереч вимогам Закону України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи передбачену законом вимогу щодо необхідності подачі ним щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», будучи особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, яка 23.02.2024 припиняла діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, у термін з 24.02.2024 по 25.03.2024 умисно не подав в установленому Законом України «Про запобігання корупції» порядку, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме з 01.01 по 23.02.2024.
Окрім цього, відповідно до абзацу 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Встановлено, що всупереч зазначених вимог Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_3 , будучи особою уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка 23.02.2024 припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, у термін з 01.01.2025 по 01.04.2025 умисно не подав в установленому Законом України «Про запобігання корупції» порядку, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні, визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366-3 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду. 
По суті провадження обвинувачений пояснив, що проходив військову службу з серпня 2023 року по 28.01.2024. Проживав періодично у с. Дмухівка та с. Слобідка. Декларації, про які йдеться в обвинувальному акті, не подав, хоча йому про це нагадували. Наразі готується до їх подання, однак станом на тепер декларації не подані.
Прокурор у судових дебатах просив визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366-3 КК України, та, враховуючи передбачену статтею 66 КК України обставину, яка пом`якшує покарання, – щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що полягало у прибутті до слідчого та наданні правдивих показань; наявність на утриманні двох малолітніх дітей та позитивної характеристики на особу обвинуваченого, призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк сто п`ятдесят годин, з позбавленням права обіймати посади в органах місцевого самоврядування на строк один рік.
У судових дебатах обвинувачений просив суворо не карати та призначити йому покарання у виді громадських робіт.
В останньому слові обвинувачений знову просив призначити йому покарання у виді громадських робіт та запевнив, що подібного більше не вчинятиме.
Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ст. 366-3 КК України, як умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».
Посилання на «ч. 1» ст. 366-3 КК України, як про це зазначено в обвинуваченні, на переконання суду зайве, оскільки вказана стаття не містить частин.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином; відсутність обставин, які б обтяжували покарання; конкретні обставини кримінального провадження, зокрема те, що обвинувачений визнав вину та відмовився від дослідження доказів, зібраних на досудовому слідстві; позицію сторін щодо покарання; обставину, яка пом`якшує покарання, – щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; відомості про особу обвинуваченого – раніше не судимий, одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей, 2013 та 2015 року народження, не перебуває на обліку в лікаря психіатра та нарколога КНП «Козівська ЦРЛ КСР», позитивно характеризується за місцем проживання, проходив військову службу з 01.08.2023 по 28.01.2024, перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , заброньований підприємством до 01.12.2026 (спеціальний облік), та вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 із альтернативних видів покарань покарання у виді громадських робіт, з позбавленням права обіймати посади в органах місцевого самоврядування на строк один рік.
Таке покарання суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин, з позбавленням права обіймати посади в органах місцевого самоврядування на строк 1 (один) рік.
Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча суддя	ОСОБА_1