ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України
Справа № 501/5682/25
провадження у справі № 2/0285/1347/26
08 червня 2026 року  м. Звягель
Звягельський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючої судді Сташків Т. Г., 
за секретаря судового засідання Матвіюк Т. М.,
сторони у справі: позивач АТ «Акцент-банк», його представник Шкапенко О. В., відповідач ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
УСТАНОВИВ :
16.12.2025 Акціонерне товариство «Акцент-банк» (далі - АТ «Акцент-банк») звернулись до Чорноморського міського суду Одеської області із вказаним позовом та просили стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № АВН0СТ155101754311863504 від 04.08.2025 у розмірі 26 017,04 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначають, що 04.08.2025 ОСОБА_1 уклав із АТ «Акцент-банк» кредитний договір № АВН0СТ155101754311863504, відповідно до умов якого отримав кредит у розмірі 20 000,00 грн строком на 12 місяців, тобто до 03.08.2026 зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 85% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов зазначеного договору позивач свої зобов`язання перед відповідачем ОСОБА_1 виконав у повному обсязі. Останній, в свою чергу, своєчасно не повертає АТ «Акцент-банк» кредитні кошти, своєчасно не сплачує відсотки за користування та ухиляється від виконання зобов`язань за кредитним договором. Станом на 15.12.2025 заборгованість відповідача становила 26 017,04 грн, з яких: 19 954,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 5671,21 грн заборгованість за відсотками, 391,83 грн заборгованості за пенею. З метою захисту своїх прав змушені звернутись до суду.
Ухвалою Чорноморського міського суду Одеської області від 03.02.2026 матеріали цивільної справи № 501/5682/25 направлені до Звягельського міськрайонного суду Житомирської області за підсудністю.
Ухвалою Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 03.03.2026 провадження у справі відкрите за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено дату судового засідання.
Сторони в судові засідання 01.04.2026, 18.05.2026, 08.06.2026 не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (відповідач відповідно до вимог п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України).
У заяві представник позивача просив справу розглянути без його участі, наполягав на задоволенні позову. Не заперечував проти постановлення заочного рішення.
У встановлений строк відповідач відзив на позов, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному провадженні не подавав. 
Оскільки відповідач не повідомив про поважність причин повторної неявки в судове засідання та представник позивача в заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд виснує наступне.
Встановлено, що 04.08.2024 між АТ «Акцент-банк» та ОСОБА_1 у електронній формі укладено кредитний договір № АВН0СТ155101754311863504, відповідно до умов якого відповідачу надано споживчий кредит у розмірі 20 000,00 грн на строк 12 місяців, тобто до 03.08.2026 зі сплатою процентів у розмірі 85% річних (а. с. 8-9).
До договору долучено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача.
Також у змісті договору не визначено права кредитодавця вимагати повернення в повному обсязі кредиту, строк виплати якого ще не настав.
Відповідно до копії меморіального ордеру від 04.08.2025 на ім`я відповідача перераховано кошти у розмірі 20 000,00 грн (а. с. 12).
Умови та Правила надання банківських послуг в АТ “А-банк”, з якими відповідач ознайомлений згідно зі змістом заяв від 20.03.2025, розміщені за посиланням www.a-bank.com.ua//terms. 
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість ОСОБА_1 станом на 15.12.2025 становила 26 017,04 грн, з яких: загальна заборгованість за тілом кредиту 19 954,00 грн, залишок заборгованості за тілом кредиту 15 094,24 грн, залишок заборгованості за тілом кредиту (прострочений) 4859,76 грн, загальна заборгованість за процентами 5671,21 грн, залишок заборгованість за процентами на поточну заборгованість 395,28 грн, залишок заборгованості за процентами на прострочену заборгованість 5275,93 грн, штраф 391,83 грн.
Доказів про направлення вимоги про дострокове повернення кредиту відповідачу до матеріалів справи не долучено.
При вирішенні справи по суті суд керується наступними нормами права.
Відповідно до частин першої, другої ст. 207 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Матеріалами справи доводиться як факт укладання кредитного договору, так і отримання відповідачем як позичальником кредиту у сумі 20 000,00 грн на строк 12 місяців, тобто до 03.08.2026 включно, та подальше неналежне виконання умов договору, що призвело до виникнення простроченої заборгованості.
Обґрунтовуючи свою вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту та інших платежів позивач посилався на положення ч. 2 ст. 1050 ЦК України, однак доказів направлення вимог на адресу відповідача щодо дострокового повернення тіла кредиту та процентів за користування кредитними коштами до матеріалів позовної заяви не долучено.
Долучені Умови та Правила надання банківських послуг в АТ “А-банк” не є складовою кредитного договору, оскільки самим позичальником не підписані та в справі відсутні докази того, що з ними був ознайомлений ОСОБА_1 як споживач перед укладанням кредитного договору, а сам договір не передбачає права кредитодавця вимагати повернення в повному обсязі кредиту, строк виплати якого ще не настав, суд доходить висновку про відсутність в банку правових підстав для дострокового стягнення кредитних коштів в порядку, визначеному ст. 1050 ЦК України.
Враховуючи відсутність у позивача як кредитора достатніх правових підстав для дострокового стягнення споживчого кредиту, строк виконання якого не настав, у стягненні заборгованості за кредитом у розмірів 15 094,24 грн та залишку заборгованості за відсотками на поточну заборгованість у розмірі 395,28 грн необхідно відмовити.
Разом з тим, суд вважає, що позивачем доведено право на стягнення з позичальника простроченої заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4859,76 грн та заборгованість за відсотками на прострочену заборгованість у розмірі 5275,93 грн станом на 15.12.2025.
Вказаний розмір заборгованості стороною відповідача не заперечувався, свого контррозрахунку заборгованості суду не надано, питання про призначення по справі відповідної бухгалтерсько-економічної експертизи не ініційовано.
З огляду на дотримання банком обов`язку щодо доведеності обставин, на які сторона позивача посилається в обґрунтування заявлених вимог та не спростування таких обставин стороною відповідача, суд доходить висновку про достатність правових підстав для стягнення з позичальника простроченої кредитної заборгованості як за тілом кредиту, так і за відсотками, яка виникла станом на 15.12.2025.
Аналогічні висновки щодо стягнення кредитної заборгованості за договором кредиту, строк кредитування якого не закінчився, викладені у постанові ВС у справі № 539/402/24 від 22.10.2025.
Одночасно суд вважає помилковою позицію позивача, що у питанні про стягнення неустойки слід застосовувати положення Закону України «Про споживче кредитування» як спеціальні норми, оскільки Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанови від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048 /17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69)). 
Тому нарахування позивачем заборгованості за пенею у розмірі 391,83 грн прямо суперечить вимогам п. 18 Перехідних положень Цивільного кодексу України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Відтак встановлені підстави для часткового задоволення позовних вимог.
У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 4, 10, 12, 60, 76-82, 141, 258-259, 264-265, 268, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ :
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-банк» до ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-банк» заборгованість за кредитним договором № АВН0СТ155101754311863504 від 04.08.2025 станом на 15.12.2025 у розмірі 10 135,69 грн, з яких: прострочене тіло кредиту – 4859,76 грн, проценти на прострочену заборгованість – 5275,93 грн.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-банк» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 943,72 грн.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Звягельським міськрайонним судом Житомирської області за заявою відповідача протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається позивачем безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Дата складення повного тексту рішення 08 червня 2026 року.

Учасники справи:
позивач Акціонерне товариство «Акцент-банк» (49074, вул. Батумська, 11, м. Дніпро, код ЄДРПОУ 14360080);
відповідач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя  Тетяна СТАШКІВ