Справа № 161/16974/24 	Головуючий у 1 інстанції: Антіпова Т. А. 	
Провадження № 22-ц/802/528/26  	  Доповідач: Киця  С. I.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2026 року        місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Киці С. І.,
суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,
секретар судового засідання Черняк О. В.,
з участю:
прокурора Присяжнюк І. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Луцької міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - державний реєстратор Данилевич Ірина Євгеніївна, про витребування у комунальну власність Луцької міської ради з незаконного володіння ОСОБА_1 земельних ділянок, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 , поданою представником адвокатом Кінах Яною Валеріївною, на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 лютого 2026 року, 

ВСТАНОВИВ:

Позивач заступник керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Луцької міської ради в вересні 2024 року звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про витребування у комунальну власність Луцької міської ради з незаконного володіння ОСОБА_1 земельних ділянок. Просять витребувати на користь держави в особі Луцької міської ради з незаконного володіння ОСОБА_1 земельні ділянки з кадастровими номерами 0722883700:07:011:00576 площею 0,1016 га, 0722883700:07:001:57, площею 0,1017 га, що розташовані в с. Сирники Луцького району, що утворені шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером 0722883700:07:001:0886, яка незаконно вибула з комунальної власності. Позов мотивовано тим, що відсутність спрямованого на відчуження земельної ділянки з кадастровим номером 0722883700:07:001:0886 на користь ОСОБА_2 рішення повноважного органу місцевого самоврядування означає, що орган місцевого самоврядування, як власник землі, волю на відчуження цієї ділянки не виявив, тому вона вибула з володіння власника поза його волею - без прийняття ним відповідного рішення. Спосіб в який земельна ділянка з кадастровим номером 0722883700:07:001:0886 вибула із комунальної власності, свідчить про низку послідовних дій щодо отримання в приватну власність з комунальної власності земельної ділянки з одночасним вчиненням дій щодо унеможливлення подальшого повернення такої земельної ділянки, зокрема шляхом її неодноразового відчуження та поділу. На даний час власником земельних ділянок з кадастровими номерами 0722883700:07:001:0056 та 0722883700:07:001:0057 (утворені в результаті поділу земельної ділянки 0722883700:07:001:0886), згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є ОСОБА_1 , який визначений відповідачем у даному позові. Набуття права власності на земельну ділянку без прийняття відповідним органом місцевого самоврядування рішення про її відведення свідчить про вибуття зазначеної земельної ділянки з володіння власника (територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування) не з його волі, що є підставою для її витребування у останнього власника (власників) в судовому порядку на підставі ст. 388 Цивільного кодексу України.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 лютого 2026 року позов задоволено. Витребувано у комунальну власність Луцької міської ради від добросовісного набувача - ОСОБА_1 земельні ділянки з кадастровими номерами 0722883700:07:001:0056, площею 0,1016 га, та 0722883700:07:001:0057, площею 0,1017 га, що розташовані в с. Сирники Луцького району. Компенсовано добросовісному набувачеві ОСОБА_1 вартість витребуваного майна: земельної ділянки з кадастровим номером 0722883700:07:001:0056, площею 0,1016 га, та земельної ділянки з кадастровим номером 0722883700:07:001:0057, площею 0,1017 га, що розташовані в с. Сирники Луцького району, за рахунок коштів, які перебувають на депозитному рахунку Луцького міськрайонного суду Волинської області в розмірі 31482,30 гривні, внесені відповідно до платіжної інструкції № 16771 від 15 жовтня 2025 року з призначенням платежу: «101 0210150 2800 внесення вартості земельних ділянок на виконання ст. 390 ЦКУ у справі №161/16974/24, Луцький міськрайонний суд». Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Луцької окружної прокуратури витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн за подачу позову та 1211,20 грн за подачу заяви про забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, застосовані відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 жовтня 2024 року, скасувати після набрання рішенням законної сили.
Відповідач ОСОБА_1 через представника адвоката Кінах Я. В. подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду. Вважає, що рішення судом першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з порушенням процесуального права. Вказує, що судом першої інстанції встановлено, що відповідач є добросовісним набувачем спірних земельних ділянок. Отримані ОСОБА_2 земельні ділянки були сформовані з присвоєнням кадастрових номерів, із зазначенням характеристик. Право власності на них виникло у визначений цивільним законодавством спосіб, що не спростовано належними і допустимими доказами. Негативні наслідки можливих помилок або порушень, допущених державними органами при розпорядженні земельними ділянками, не можуть покладатись на добросовісного набувача. Витребування земельних ділянок у відповідача призведе до порушення принципу правової визначеності та стабільності цивільного обороту. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог у цій справі відмовити.
Заступник керівника Луцької окружної прокуратури подав відзив на апеляційну скаргу в якому вказує, що на момент формування земельна ділянка з кадастровим номером 0722883700:07:001:0886 перебувала у комунальній власності Маяківської сільської ради та оренді ТзОВ “Іста Сетал Плюс”. Встановлені судом обставини та докази, дослідженні в ході судового розгляду, свідчать про безпідставну реєстрацію ОСОБА_2 (первісним набувачем) права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0722883700:07:001:0886, яка насправді йому не відводилась, та вибуття земельної ділянки з комунальної власності. Суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що за таких обставин задоволення віндикаційного позову шляхом витребування спірних земельних ділянок відновлює порушене право держави в особі Луцької міської ради, що дозволяє їй здійснювати володіння, користування та розпорядження своєю власністю з одночасною компенсацією відповідачу вартості земельних ділянок. Судом обґрунтовано виправданість втручання держави у мирне володіння майном. Луцька міська рада не звернулась за захистом прав територіальної громади до суду, а тому втручання Луцької окружної прокуратури з метою відновлення порушених майнових прав територіальної громади шляхом звернення до суду з відповідним позовом є обґрунтованим та необхідним. Просить залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, рішення суду першої інстанції – без змін.
Прокурор Присяжнюк І. Б. в суді апеляційної інстанції апеляційну скаргу відповідача не визнав та просив залишити її без задоволення.
Інші учасники справи, їх представники в суд апеляційної інстанції не з`явились. Представник відповідача адвокат Кінах Я. В. подала заяву про відкладення розгляду справи, оскільки вона бере участь в іншому судовому засіданні. 
Заслухавши думку учасників справи, апеляційний суд ухвалив відмовити у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, визнати неявку представника відповідача у судове засідання без поважних причин, виходячи з таких підстав. Представник ОСОБА_3 уже не з`являлась в судове засідання суду апеляційної інстанції по цій справі та зазначала про її зайнятість. Справа апеляційним судом призначена значно раніше ніж інша справа у якій бере участь представник.
Відповідач ОСОБА_1 не заявляв клопотання про відкладення розгляду справи і його інтереси в суді першої інстанції представляв ще один адвокат Масюк Г. С. 
Представник Луцької міської ради подав клопотання про розгляд справи у його відсутності.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина 2 статті 372 ЦПК України).
Відкладення розгляду справи є правом, а не обов`язком суду, і основною умовою для відкладення розгляду справи є неможливість вирішення спору у відповідному засіданні.
Апеляційний суд ухвалив проводити розгляд справи у відсутності учасників справи, їх представників, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи.
Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшов висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі відомостей з Державного земельного кадастру (серія та номер 20440962 від 05.06.2020) за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0722883700:07:001:0886, площею 0,2033 га, що розташована в с. Сирники Луцького району. Державну реєстрацію права приватної власності проведено державним реєстратором Копачівської сільської ради Данилевич І.Є., індексаційний номер рішення 52586062 від 10.06.2020.
З відомостей Державного земельного кадастру встановлено, що зазначену земельну ділянку зареєстровано 06.02.2018 з цільовим призначенням - землі сільськогосподарського призначення на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розробленого ТзОВ «Горизонт», власником земельної ділянки зазначено ОСОБА_2 , документом, який є підставою виникнення права визначено рішення Маяківської сільської ради Луцького району від 10.08.2006 № 2/5.7.
Водночас, з інформації Державного архіву Волинської області вбачається, що рішенням Маяківської сільської ради від 10.08.2006 №2/5.7 затверджено проект землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки ТОВ «Іста Сетал Плюс» площею 0,2033 га, для будівництва АГЗП в с. Сирники Луцького району.
Згідно з інформацією Державного архіву Волинської області від 24.10.2023 № 612/02.30 у перевірених протоколах сесій, засідань виконавчого комітету, розпорядженнях Маяківської сільської ради Луцького району за 2006-2008 роки відомостей щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення в с. Сирники Луцького району ОСОБА_2 не виявлено. Згідно відомостей Архівного відділу Луцької районної державної адміністрації від 23.10.2023 № П-119/06-06/02-23 встановлено, що по документах фонду Княгининівська (Маяківська) сільська рада Луцького району за період 2009-2019 роки рішення про надання (відведення) земельної ділянки в с. Сирники Луцького району ОСОБА_2 не значиться. Окрім того, відповідно до інформації ТзОВ «Горизонт» від 10.10.2023 № 24, останнім на замовлення ОСОБА_2 ніяких документацій із землеустрою не розроблялось. Відповідно до інформації Луцької міської ради та наданого витягу з містобудівної документації та викопіювання зі схеми планування території Маяківської сільської ради, затвердженої рішенням відповідної ради від 10.09.2010 № 20/4.13, вказана земельна ділянка розташована на території виробничих підприємств.
Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 30.10.2023 № 10-3-0.2210-3985/2-23 земельна ділянка з кадастровим номером 0722883700:07:001:0886 площею 0,2033 га зареєстрована в Державному реєстрі земель для будівництва АГЗП 16.07.2008 за реєстраційним № 040807600011 на підставі договору оренди землі, який укладено між ТзОВ «Іста Сетал Плюс» та Маяківською сільською радою. 
Земельна ділянка не реєструвалась в Державному земельному кадастрі, відомості про неї перенесені в автоматизованому порядку з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру з помилкою відомостей про власника/користувача та вид цільового призначення – Приватна власність; ОСОБА_2 без відомостей про документ, що посвідчує право; для ведення особистого селянського господарства. Поземельну книгу на зазначену земельну ділянку відкрито 06.02.2018 та цю ж дату помилково визначено як дату державної реєстрації. Державним кадастровим реєстратором у зв`язку із виявленням помилок щодо відомостей про власника/користувача ОСОБА_2 , в тому числі по земельній ділянці з кадастровим номером 0722883700:07:001:0886, подавались заяви про внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру. За результатами розгляду першої заяви надано відмову у виправленні помилок у зв`язку із встановленням факту, що відомості Державного земельного кадастру відповідають інформації, що міститься в документах, які стали підставою для внесення цих відомостей та не потребують виправлення, у зв`язку з не виявленням технічних помилок у таких документах. На момент розгляду другої заяви, помилки також виправлено не було у зв`язку з отриманням з Державного реєстру речових прав в порядку інформаційної взаємодії відомостей про речове право ОСОБА_2 , який зареєстрував останнє 05.06.2020.
За фактом внесення протягом 2019-2021 років державним реєстратором Копачівської сільської ради Рожищенського району несанкціонованих відомостей в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, внаслідок чого протиправно зареєстровано право власності, в тому числі, на земельну ділянку з кадастровим номером 0722883700:07:001:0886, 01.02.2022 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42022032010000009 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України. Зазначене кримінальне провадження було об`єднане до кримінального провадження № 42022032010000001 від 06.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України, за фактом того, що протягом грудня 2019 - липня 2020 років державним реєстратором Копачівської сільської ради Рожищенського району, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання незаконної вигоди для себе, систематично вносились несанкціоновані зміни в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Внаслідок чого відбулась несанкціонована зміна цільового призначення житлових приміщень на комерційну нерухомість, та, як наслідок, не сплачено пайовий внесок у розвиток інфраструктури м. Луцька, що заподіяло територіальній громаді матеріальну шкоду.
Вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 19.02.2024 у справі № 167/728/23 за результатами розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12023030000000511 від 23.06.2023, яке виділене з матеріалів кримінального провадження № 42022032010000001 від 06.01.2022, державного реєстратора Копачівської сільської ради Данилевич І.Є. у пред`явленому обвинуваченні за ч.ч. 1,3 ст. 362, ч. 3 ст. 365-2 КК України визнано невинуватою та виправдано. Ухвалою Волинського апеляційного суду від 10.10.2024 року апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 42022032010000001 від 06.01.2022 залишено без задоволення, а вирок Рожищенського районного суду Волинської області від 19 лютого 2024 року - без зміни.
Земельна ділянка з кадастровим номером 0722883700:07:001:0886 ОСОБА_2 не відводилась. 
Рішенням Маяківської сільської ради № 2/5.7 від 10.08.2006 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її в оренду» ТОВ «Іста Сетал Плюс» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2033 га для будівництва АЗГП в с. Сирники Луцького району та передано вказану земельну ділянку в оренду на 1 рік зазначеному товариству. Рішенням Маяківської сільської ради № 8/5.29 від 28.12.2007 продовжено термін дії оренди земельної ділянки з ТзОВ «Іста Сетал Плюс» терміном на 5 років, а рішенням № 12/4.10.1 від 27.06.2013 термін дії договору оренди землі продовжено ще на 10 років, тобто до 2023 року.
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо ТзОВ «Іста Сетал Плюс» будь-які речові права щодо земельної ділянки з кадастровим номером 0722883700:07:001:0886 не зареєстровані. Відомості про оренду ТзОВ «Іста Сетал Плюс» земельної ділянки з кадастровим номером 0722883700:07:001:0886 зазначені у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. На підставі вказаних відомостей ділянка сформована в Державному земельному кадастрі, що підтверджується інформацією ГУ Держгеокадастру у Волинській області.
На момент формування земельна ділянка з кадастровим номером 0722883700:07:001:0886 перебувала у комунальній власності Маяківської сільської ради та оренді ТзОВ «Іста Сетал Плюс».
Маяківську сільську рад 01.07.2016 перейменовано на Княгининівську сільську раду. Згідно відомостей, розміщених у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань, Княгининівська сільська рада припинена. Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 708-р від 12.06.2020 визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Волинської області, де зазначено, що до Луцької територіальної громади входять Луцька, Боголюбська, Жидичинська (Ківерцівський район), Заборольська, Іванчицівська (Рожищенський район), Княгининівська, Одерадівська, Озерцівська (Ківерцівський район) Прилуцька (Ківерцівський район), Рокинівська, Шепельська територіальні громади.
Органом місцевого самоврядування, який є власником та розпорядником земель комунальної власності в межах села Сирники, де розташовані спірні земельні ділянки, на даний час є Луцька міська рада.
Земельна ділянка з кадастровим номером 0722883700:07:001:0886 на підставі договору купівлі-продажу від 13.01.2023 № 94 відчужена ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 . 
Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.05.2023 № 1775 ОСОБА_4 земельну ділянку з кадастровим номером 0722883700:07:001:0886 відчужено на користь ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 на підставі технічної документації щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером 0722883700:07:001:0886 поділено останню на дві земельних ділянки з кадастровими номерами 0722883700:07:001:0056, площею 0,1016 га та 0722883700:07:001:0057, площею 0,1017 га.
Земельна ділянка з кадастровим номером 0722883700:07:001:0057, площею 0,1017 га, відчужена ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки № 2746 від 31.07.2023, а земельна ділянка з кадастровим номером 0722883700:07:001:0056, площею 0,1016 га відчужена на користь ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки № 1873 від 10.05.2024.
10.05.2024 ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 1872 відчужив земельну ділянку з кадастровим номером 0722883700:07:001:0057, площею 0,1017 га, на користь ОСОБА_1 .
Власником земельних ділянок з кадастровими номерами 0722883700:07:001:0056 та 0722883700:07:001:0057, згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є ОСОБА_1 , який визначений відповідачем у даному позові. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна – земельної ділянки з кадастровим номером 0722883700:07:001:0056, площею 0,1016 га, та 0722883700:07:001:0057, площею 0,1017 га перебувають у приватній власності ОСОБА_1 , яке було зареєстровано 10.05.2024 на підставі договорів купівлі-продажу.
Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ч. 1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлений ст. 118 Земельного кодексу України, який передбачає, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. Цей орган розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. У двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
За ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Отже, за змістом зазначених норм права прийняття відповідним органом державної влади рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність особі є завершальним етапом безоплатного одержання земельної ділянки у власність та підтверджує реалізацію права особи на одержання земельної ділянки із земель державної власності в межах норм безоплатної приватизації по виду використання.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями частини п`ятої статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.
Згідно з частиною восьмою статті 60 закону України «Про місцеве самоврядування» право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.
Воля територіальної громади як власника, може виражатися лише в таких діях органу місцевого самоврядування, які відповідають вимогам законодавства та інтересам територіальної громади.
Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 05 жовтня 2016 року у справі № 916/2129/15, від 25 січня 2017 року у справі № 916/2131/15, а також постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 916/2130/15.
«Суспільним», «публічним» інтересом звернення прокурора до суду із даним позовом є задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання - передачі у власність земельних ділянок державної власності. «Суспільний», «публічний» інтерес також полягає у відновленні правового порядку в частині визначення меж компетенції органів місцевого самоврядування, відновленні становища, яке існувало до порушення права власності Українського народу на землю та захист такого права шляхом повернення в державну власність землі, що незаконно вибула з такої власності.
Встановлені судом обставини справи та докази, досліджені в ході судового розгляду, свідчить про безпідставну реєстрацію ОСОБА_2 права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0722883700:07:001:0886, яка насправді йому не відводилась та вибуття такої земельної ділянки із комунальної власності. Відсутність спрямованого на відчуження земельної ділянки з кадастровим номером 0722883700:07:001:0886 на користь ОСОБА_2 рішення повноважного органу місцевого самоврядування означає, що орган місцевого самоврядування, як власник землі, волю на відчуження цієї ділянки не виявив, тому вона вибула з володіння власника поза його волею - без прийняття ним відповідного рішення.
Нормами глави 29 ЦК України передбачені такі способи захисту права власності, як витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов) та усунення перешкод у реалізації власником права користування та розпорядження його майном (негаторний позов).
Засади захисту права власності, зокрема, передбачають право на витребування власником свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ст. 387 ЦК України) та від добросовісного набувача (ст. 388 ЦК України).
Частиною першою статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
На підставі викладеного, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що у даному випадку, представником позивача доведено, що спірна земельна ділянка вибула з володіння Маяківської сільської ради (натепер - Луцької міської ради) незаконно, при цьому позивачем не доведено, що саме відповідач ОСОБА_1 заволодів та користується земельною ділянкою незаконно.
Внесеними змінами до Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача», який набрав чинності 09.04.2025, доповнено статтю 390 ЦК України частиною п`ятою такого змісту: «Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві. Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади». У розділі ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» згаданого Закону вказано, що його положення мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, а тому, механізм компенсації вартості майна, яке незаконно вибуло з володіння держави чи територіальної громади, застосовується виключно у разі, якщо відповідачем за позовом прокурора є добросовісний набувач. Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».
Частину 4 статті 177 ЦПК України доповнено абзацом 2 такого змісту: «У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».
Вимога ч. 4 ст. 177 ЦПК України про обов`язок позивача додати до позову документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, застосовується виключно щодо позовних вимог про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача (ст. 388 ЦК України), і не підлягає застосуванню до вимог щодо витребування майна із чужого незаконного володіння (ст. 387 ЦК України).
Луцькою міською радою надано до суду першої інстанції платіжну інструкцію № 16771 від 15 жовтня 2025 року на підтвердження внесення на депозитний рахунок суду суми у розмірі 31482,30 грн. з призначенням платежу: «101 0210150 2800 внесення вартості земельних ділянок на виконання ст. 390 ЦКУ у справі №161/16974/24, Луцький міськрайонний суд».
В разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння суд витребовує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути його власникові. Таке рішення є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване в цьому реєстрі за відповідачем (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16).
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що враховуючи наведені обставини, задоволення віндикаційного позову шляхом витребування спірних земельних ділянок з кадастровими номерами 0722883700:07:001:0056, площею 0,1016 га, та 0722883700:07:001:0057, площею 0,1017 га, відновлює порушене право держави в особі Луцької міської ради, що дозволяє їй здійснювати володіння, користування та розпорядження своєю власністю. Після отримання відповідачем земельної ділянки, остання не була поліпшена, доказів зворотного суду не надано. З огляду на встановлені у справі обставини, а саме відчуження спірного майна без волевиявлення Маяківській сільській раді (станом на день виникнення спірних правовідносин) нині це територія Луцької міської ради, яка представляє інтереси Луцької територіальної громади, на підставі неіснуючих документів, витребування такого майна на користь законного власника від останнього набувача ОСОБА_1 , який також судом визнається, як добросовісний набувач, є пропорційним втручанням у право власності останнього, яке ґрунтується на законі, переслідує легітимну мету та є необхідним у демократичному суспільстві.
У позові обґрунтовано представництво прокурора в інтересах держави і на даний час прокурор наділений правом пред`явлення позову до суду.
Рішення судом першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування немає.
Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 , подану представником адвокатом Кінах Яною Валеріївною, залишити без задоволення. 
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 лютого 2026 року в цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 01 червня 2026 року.

Головуючий – суддя

Судді