Справа № 286/333/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ЗАОЧНЕ 

14 травня 2026 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Гришковець А. Л. , 
із секретарем Павленко Л. В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом АТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 169 407 грн. 23 коп., із них: 59 512 грн. 02 коп. заборгованості за простроченим боргом, 33 448 грн. 21 коп. заборгованості за простроченими відсотками та 76 447 грн. 00 коп. заборгованості за простроченою платою за обслуговування кредиту, також судовий збір у розмірі 2662 грн. 40 коп., мотивуючи тим, що 09.09.2020 між АТ «Ідея Банк» на ОСОБА_1 було укладено договір кредиту та страхування № Z62.24512.007006074. Згідно кредитного договору відповідач отримала кредит в розмірі 74926 грн. зі сплатою 15% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором, графіком щомісячних платежів.
Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно кредитного договору, що підтверджується належним чином засвідченими копіями доказів видачі кредиту.
Банком було направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 02.12.2025. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 календарних днів з дня направлення вище вказаної вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нараховану по день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також, відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в 30-ти денний строк з дня направлення цієї вимоги АТ «Ідея Банк» будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором на власний вибір банку.
Станом на дату подання позовної заяви, відповідач не повернула отриманий кредит у встановлений кредитним договором термін та не сплатила нараховані інші платежі, у тому числі проценти за кредитним договором. 
Остання сплата відповідачем/зарахування по кредитному договору здійснено 28.01.2025. Отже, сума боргу відповідача за кредитним договором станом на 07.01.2026 становить вищевказану суму. 
Відзиву на позовну заяву до суду не подано. 
Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача в позовній заяві просить справу слухати у її відсутність. Відповідач про причини неявки не повідомила, хоча своєчасно та належним чином, відповідно до положень ст. ст. 128-130 ЦПК України, була повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням та оголошенням про відкриття провадження та розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на офіційному веб-сайті судової влади України. 
Суд, дослідивши в судовому засіданні письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що 09.09.2020 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір кредиту та страхування №Z62.24512.007006074 (а. с. 17+ (зворот)). 
Відповідно до умов вказаного договору банк відкриває рахунок та надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: сума кредиту – 74 926 грн. 00 коп. (п. 1.2), процентна ставка змінювана – 15% річних (п. 1.3.), строк кредиту – 48 місяців (п. 1.4). 
Під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за надання яких встановлена плата, відповідно до п.5 Додатку №1 як «плата за обслуговування кредитної заборгованості» комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в банку, інші комісії за відкриття і ведення рахунку, сплачується згідно діючих тарифів банку (п. 1.5). 
Дата повернення кредиту – 09.09.2024 (п. 1.6). Банк надає кредит позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів в розмірі 65 153 грн. 04 коп. на рахунок позичальника, який відкритий в АТ «Ідея Банк», та позичальник доручає банку сплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 9 772 грн. 96 коп. згідно з умовами договору добровільного страхування життя укладеного відповідно до п. 2 цього договору. Спосіб оплати – переказ коштів на рахунок ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна Страхування життя»» в АТ «Ідея Банк» (п. 1.7). Змінювана процентна ставка згідно п. 1.3. договору, визначається як змінна частина ставки в розмірі 9,5% збільшена на маржу банку в розмірі 5,5% (п. 1.8). 
Цього ж дня – 09.09.2020 сторонами було підписано і паспорт споживчого кредиту, який є Додатком №1 до договору кредиту та страхування №Z62.24512.007006074 від 09.09.2020, в якому містяться інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші умови Умови кредитування аналогічні умовам, погодженим сторонами у вищевказаному кредитному договорі (а. с. 18). 
Копії меморіальних ордерів: №353519, №3535105 та №3535108 від 09.09.2020 свідчать, що на рахунок ОСОБА_2 АТ «Ідея Банк» було перераховано грошові кошти в сумі 74 926 грн., з яких: 9 772 грн. 96 коп. було перераховано на рахунок ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна Страхування життя»» в АТ «Ідея Банк». Призначення платежів: видача кредиту згідно кредитного договору №Z62.24512.007006074 від 09.09.2020 та оплата по договору №Z62.24512.007006074 від 09.09.2020, страхувальник ОСОБА_2 (а. с. 19+ (зворот)). 
Вказані обставини також підтверджуються і випискою по рахунку відповідача за період з 07.01.2000 по 07.01.2026 (а. с. 20-21). Зазначена виписка також підтверджує і зміну прізвища відповідача з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ». 
Відтак, встановлено, що між сторонами було укладено вищевказаний кредитний договір. 
Копія довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №Z62.24512.007006074 від 09.09.2020 свідчить, що заборгованість відповідача згідно вказаного кредитного договору станом на 07.01.2026 виведено в сумі 169 407 грн. 23 коп., з них: 59 512 грн. 02 коп. заборгованості за простроченим боргом, 33 448 грн. 21 коп. заборгованості за простроченими процентами та 76 447 грн. 00 коп. заборгованості за простроченою платою за обслуговування кредиту (а. с. 21+(зворот)). 
Вирішуючи вимоги про стягнення заборгованості за платою за обслуговування кредиту (комісійної винагороди), слід врахувати наступне. 
Так, у рішенні від 11.07.2013 № 7-рп/2013 Конституційний Суд України вказав, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.
Згідно зі ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції, яка діяла на час укладання кредитного договору, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення також підлягають зміні або договір може бути визнаним недійсним у цілому. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення. Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.
У постанові від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17 Верховний Суд визначив, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п. 3 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління (обслуговування) кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.
Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб.
З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства.
В даному випадку плата за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) нараховувалася саме за користування кредитом. 
Відтак, вимоги позову в частині стягнення простроченої плати за обслуговування кредиту задоволенню не підлягають. 
Таким чином, за встановлених обставин, враховуючи, що відповідачем не було вжито належним чином заходів щодо добровільного погашення заборгованості по договору кредиту та страхування №Z62.24512.007006074 від 16.11.2021 в повному обсязі, суд приходить до висновку про стягнення з неї заборгованості за простроченим боргом в сумі 59 512 грн. 02 коп. та заборгованості за простроченими відсотками в сумі 33 448 грн. 21 коп., що в загальній сумі становить 92 960 грн. 23 коп., та відповідно до висновку про часткове задоволення позову. 
Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2662 грн. 40 коп. в дохід держави, (із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору при поданні до суду процесуальних документів в електронній формі), який відповідно до ст.141 ЦПК підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі (2662,40х54,87%)=1460 грн. 85 коп.. 
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, - 

В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь АТ «Ідея Банк» (код ЄДРПОУ: 19390818), що знаходиться за адресою: вул. Валова, 11 в м. Львів, заборгованість за договором кредиту та страхування №Z62.24512.007006074 від 09.09.2020 в сумі 92 960 грн. 23 коп., із них: 59 512 грн. 02 коп. заборгованості за простроченим боргом та 33 448 грн. 21 коп. заборгованості за простроченими відсотками, а також судовий збір в сумі 1460 грн. 85 коп.. 
В задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Про перегляд заочного рішення може бути подана заява відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення на заочне рішення до Житомирського апеляційного суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд (скарги), якщо така заява (скарга) подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 

Суддя:	  	А.  Л.  Гришковець     Повне рішення виготовлено 22.05.2026.