Справа № 351/992/25 
Номер провадження №2-о/351/27/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2026 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі: 
головуючого судді Калиновського М.М., 
за участі: присяжних- Данилюка Я.М., Якимця І.С.,
секретаря - Равлюк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу окремого провадження за заявою адвоката Петрички Олександра Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Снятинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оголошення фізичної особи померлою, -

В С Т А Н О В И В:
Представник заявника, адвокат Петричка О.Є. звернувся до Снятинського районного суду Івано-Франківської області із заявою про оголошення особи померлою, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється батьком ОСОБА_1 ( заявниці).
Близько 20 років тому у заявниці немає достовірних відомостей про місце знаходження батька. З її слів останній раз батько телефонував її у 2014 році та повідомив, що перебуває у Криму. Згодам, від знайомих, заявниця дізналася, що батько проживав у Донецьку. Після цього жодної інформації про нього не надходило, його місце перебування невідоме, на зв`язок він не виходив.
10 квітня 2025 за заявою заявниці ОСОБА_1 були внесені відомості до ЄРДР за ч.1 ст.115 КК України по факту безвісти зниклого ОСОБА_2 .
Оголошення батька померлим необхідно заявниці для оформлення спадкових прав, тому остання звернулась до суду.
Представник заявника, адвокат Петричка О.Є. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності ОСОБА_1 , просив суд заяву задовольнити.
Представник заінтересованої особи до суду не з`явилася, про час і місце повідомлялася належним чином.
Дослідивши письмові докази справи, суд вважає вимоги заяви не підставними і такими, що не підлягають задоволенню виходячи із наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком заявниці, що підтверджується копією свідоцтва про її народження Серія НОМЕР_1 .
Згідно свідоцтва про переміну прізвища, ім`я, по батькові, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 змінив прізвище на ОСОБА_4 .
Згідно довідки № 400 від 04.11.2024 виданої Заболотівською селищною радою вбачається що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований по АДРЕСА_1 , але за даною адресою не проживає більше двадцяти років і по даний час.
Відповідно до витягу з ЄРДР номер кримінального провадження № 12025091230000060 від 10.04.2025 на підставі заяви заявниці були внесені відомості за ч.1 ст.115 КК України по факту безвісти зниклого ОСОБА_2 .
В своїй заяві заявниця вказує, що оголошення батька померлим необхідно їй для оформлення спадкових прав.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.
Особливості цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Як вбачається з п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно до приписів ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.
Згідно з ч. 1 ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою.
Суд вказує, що оголошення особи померлою провадиться судом у порядку, аналогічному порядку визнання фізичної особи безвісно відсутньою. При цьому слід враховувати, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, які дають підставу суду припускати смерть такої особи.
Визнання громадянина померлим тягне за собою ряд правових наслідків, але не впливає на його правоздатність та дієздатність, оскільки громадянин, що перебуває живим, не перестає бути суб`єктом права. Визнання фізичної особи померлою у випадках, коли така особа переховується від розшуку (наприклад, за кримінальною справою), або про яку вірогідно відомо, що вона жива, але немає точних відомостей про її місце перебування, потребує достатніх та переконливих доказів для подальшої констатації наявності правових підстав для встановлення такого факту.
Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина.
Тобто особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція).
Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою.
Подібний висновок висловлено у постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №461/424/15-ц та від 07 липня 2021 року №390/1443/19-ц.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Разом з тим, заявницею не надано належних та допустимих доказів для встановлення обставин, на підставі яких можливо було б зробити вірогідне припущення про смерть ОСОБА_5 , 
Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою. (Постанова Верховного суду № 148/1207/22 від 08.02.2024).
З урахуванням наведеного та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає не доведеним факт смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому подана заява про оголошення особи померлим задоволенню не підлягає.
Відповідно ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 46, 47 ЦК України, ст. ст. 19, 89, 263 - 265, 268, 273, 293, 294, 305 - 308, 315-317 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:
У задоволенні заяви адвоката Петрички Олександра Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа Снятинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області про оголошення фізичної особи померлою - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження

або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Михайло КАЛИНОВСЬКИЙ 

Присяжні: Ярослав ДАНИЛЮК
Ігор ЯКИМЕЦЬ