РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року 	справа № 580/2647/26 	
	м. Черкаси 	

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Орленко В.І., розглянувши по суті у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Черкаській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Санек» про стягнення податкового боргу,
ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС у Черкаській області, звернувшись до суду з позовом, просить: 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Санек» (вул. В`чеслава Чорновола, буд. 243/1, офіс 404,м. Черкаси, Черкаська область, 18028, ЄДРПОУ 32520671) за рахунок готівки та з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника кошти на користь бюджету через Головне управління ДПС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик,235, код ЄДРПОУ 44131663) податковий борг в сумі 11787,05 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач має непогашений податковий борг на загальну суму 11787,05 грн, який позивач просить стягнути в судовому порядку з рахунків боржника та за рахунок готівки.
Копію ухвали суду про відкриття провадження від 19.03.2026 направлено поштовим відправлення, проте відповідачем не отримано - повернуто з причин за закінченням терміну зберігання (ідентифікатор 067128409049.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 28.01.2021 у справі № 820/1400/17 зазначив: «до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій». Подібну позицію висловив Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постановах від 31.03.2021 у справі № 640/2371/20 та від 29.04.2021 у справі № 826/12038/17.
Відповідно до статті 45 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI (далі - Кодекс №2755) податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.
Згідно з частиною другою статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідач правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався.
Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.
Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Так, згідно витягу з Єдиного державного-реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Санек» як юридична особа зареєстроване 17.06.2003 та перебуває на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС у Черкаській області.
Відповідач має непогашений податковий борг перед бюджетом:з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 11 787,05 грн, що виник з наступних документів: податкового повідомлення-рішення № 0021391805 від 23.03.2021 зі строком сплати 19.04.2021 на суму52,00 грн; податкового повідомлення-рішення № 0036621805 від 17.05.2021 зі строком сплати 16.06.2021 на суму 1360,00 грн; податкового повідомлення-рішення № 0050431805 від 22.06.2021 зі строком сплати 10.08.2021 на суму 1020,00 грн;
податкового повідомлення-рішення № 0064071805 від 13.08.2021 зі строком сплати 12.10.2021 на суму 1020,00 грн; податкового повідомлення-рішення № 0069491805 від 13.09.2021 зі строком сплати 29.10.2021 на суму 1020,00 грн; податкового повідомлення-рішення № 0086481805 від 04.11.2021 зі строком сплати 31.12.2021 на суму 1195,05 грн; податкового повідомлення-рішення № 0087501805 від 09.11.2021 зі строком сплати 31.12.2021 на суму 2040,00 грн; податкового повідомлення-рішення № 00127711805 від 28.12.2021 зі строком сплати 22.02.2022 на суму 1020 грн; податкове повідомлення -рішення № 0004021805 від 19.01.2022 зі строком сплати 04.04.2022 на суму 2040,00 грн; податкового повідомлення-рішення № 0024231805 від 31.05.2022 зі строком сплати 18.07.2022 на суму 1020,00 грн.
Боржнику направлено податкову вимогу форми «Ю» №0032529-1302-2301 від 25.10.2021.
Згідно підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Пунктом 54.1 ст. 54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою. Платники податку зобов`язані, зокрема: своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку (ст. 176 Податкового кодексу України).
Відповідно до підпункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як свідчать матеріали справи, згідно інтегрованої картки відповідач має непогашений податковий борг перед бюджетом із податку на додану вартість, що виник згідно вищезазначених податкових декларацій.
Таким чином, податкові зобов`язання, які самостійно визначені відповідачем у податкових деклараціях, є узгодженими.
За вимогами підп. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання визнається податковим боргом.
Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно пункту 59.3 вказаної статті податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
Пунктом 59.5 зазначеної статті передбачено, що у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.
У зв`язку з несплатою відповідачем узгодженої суми податкового зобов`язання позивач сформовав податкову вимогу про сплату боргу форми «Ю» №0032529-1302-2301 від 25.10.2021, яка направлена відповідачеві за місцем здійснення господарської діяльності згідно п. 42.2 ст. 42 ПК України, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та вручена представнику відповідача.
Станом на час подання позовної заяви та розгляду справи податковий борг в розмірі 11787,05 грн відповідач не сплатив.
Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до п.п. 95.3 ст. 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Суд встановив, що відповідач має відкриті рахунки у АТ "Сенс Банк", АТ "МІБ", що підтверджується довідкою Головного управління ДПС у Черкаській області про наявність рахунків у банках від 10.02.2026.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.
Частинами 1, 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки, Головне управління є суб`єктом владних повноважень та враховуючи, що у справі позивач не поніс жодних судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, тому підстави для відшкодування судових витрат позивачеві відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Санек» (ЄДРПОУ 32520671) з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника та за рахунок готівки кошти на користь бюджету через Головне управління ДПС у Черкаській області (ЄДРПОУ 44131663) в сумі 11787,05 грн.
Судові витрати не розподіляються.
Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 №1845/О/15-21.
Копію рішення направити сторонам справи.

Рішення складене 19.05.2026.

Суддя 	Валентина ОРЛЕНКО