Справа № 487/1177/26 
Провадження № 3/487/416/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року м. Миколаїв
Заводський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря Сердюк В.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи, що надійшли з Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, РНОКПП: НОМЕР_1 , який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ч. 1 ст. 161-1 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду міста Миколаєва з Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 23 січня 2026 року серія ВАД № 874487, відповідно до якого: 23.01.2026 о 08 год 55 хв за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла 71-А ОСОБА_1 як суб`єкт господарювання зареєстрований як фізична особа-підприємець, здійснював роздрібну торгівлю пальним – газом невстановленій особі на суму 399 грн 76 коп. реалізувавши 11 літрів, без одержання документів дозвільного характеру, а саме без ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. Таким чином самостійними діями з метою отримання прибутку порушив п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарчої діяльності», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 161-1 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні провину не визнав, пояснив, що не є фізичною особою-підприємцем і не здійснював торгівлю пальним 23.01.2026. Йому зателефонував керівник підприємства ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ», якому належить заправка, і попросив приїхати на заправку, оскільки там перевірка та він має довіреність на представництво інтересів Товариства. Він приїхав на місце перевірки, пояснив, що він не працівник компанії, а представляє її інтереси за довіреністю.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та надані документи, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.
За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності складу адміністративного правопорушення, тобто сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак, що підтверджується належними доказами.
Згідно з положеннями ч. 1 ст.161-1КУпАП адміністративна відповідальність настає за оптову або роздрібну торгівлю пальним без державної реєстрації суб`єктом господарювання або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Таким чином, об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини в сфері господарської діяльності», під господарською діяльністю слід розуміти діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язану з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої - безпосередність, систематичність її здійснення з метою отримання прибутку.
Таким чином, важливими ознаками господарської діяльності є її систематичність (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) та здійснення суб`єктом на власний ризик з метою одержання прибутку.
Слід зазначити також, що аналіз вищенаведених норм законодавства дає підстави для висновку, що господарська діяльність здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями).
Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», ліцензія це право суб`єкта господарювання на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню; видача ліцензії - надання суб`єкту господарювання права на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, шляхом прийняття органом ліцензування рішення про видачу ліцензії, про що робиться запис у ліцензійному реєстрі. 
Таким чином, суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 161-1 КУпАП, може бути тільки суб`єкт господарювання, який зареєстрований відповідно до закону, як підприємець.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та підтверджено ОСОБА_1 в судовому засіданні, він не працює.
Будь-яких доказів того, що останній є суб`єктом господарювання, матеріали справи не містять. Не містять матеріали справи і доказів здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності.
До протоколу долучено рапорт ст. ДОП СДОП ВП МРУП ГУП в Миколаївській області, електронний рапорт заява ОСОБА_2 та її пояснення, проткол огляду місця події та ілюстрована таблиця до нього наказ ГУ ДПС у Миколаївській області про проведення фактичної перевірки.
Однак ці докази не містять відомостей про здійснення саме ОСОБА_1 господарської діяльності та реєстрації його як ФОП.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд не вправі вийти за межі протоколу про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином,суд перебиратиме на себе функції обвинувача,позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. 
Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.
Дослідивши та перевіривши під час судового розгляду усі наявні в справі докази, суд приходить до переконання про недоведеність «поза розумним сумнівом» в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161-1 КУпАП.
Пунктом 1 частини 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.161-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Керуючись ст. 221, 247, 256, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 161-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом 10 днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя          З.М. Сухаревич