14.05.2026 

Єдиний унікальний номер 389/4149/25
провадження №2/389/1405/25

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року Знам`янський міськрайонний суд 
Кіровоградської області
у складі : головуючого судді - Українського В.В.
за участю секретаря судового засідання - Гой І.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Знам`янка Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛЕКСІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

В С Т А Н О В И В:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «ФК «ГЕЛЕКСІ» звернувся до суду з позовною заявою і просить винести рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь заборгованість за договором позики №24987 від 31.08.2018 в загальній сумі 25249,50 грн та понесені судові витрати, а саме сплачений судовий збір в сумі 2423,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГЕЛЕКСІ», назву якого у подальшому змінено на ТОВ «ФК ГЕЛЕКСІ», та ОСОБА_1 31.08.2018, за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи, було укладено договір позики №24987 в електронній формі (надалі – кредитний договір/договір позики). На той час, «ФК «ГЕЛЕКСІ» було фінансовою установою та здійснювало діяльність на ринку фінансових послуг та, з цією метою, організувало сервіс з надання онлайн позик (https://cashinsky.ua), який забезпечував надання грошових коштів у позику з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем шляхом укладення з клієнтами електронних договорів позики. За умовами вказаного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 5000,00 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом, стандартна процентна ставка становить 0,01% в день, розмір комісії 1,9%, підвищена комісійна винагорода, у випадку прострочення терміну платежу 3,0%. Вказує, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подачі позовної заяви, утворилась заборгованість у розмірі 25249,50 грн, що складається із: заборгованості за позикою – 5000,00 грн, заборгованості за відсотками та комісією за користування позикою – 20249,50 грн, чим порушуються права та інтереси позивача, тож він змушений звернутися до суду з даною позовною заявою.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, при подачі позову надав заяву, згідно якої просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, відповідно до якої заперечив проти позовних вимог. Вказав, що кредитних договорів із ТОВ ФК «Гелексі» не укладав, інших боргових зобов`язань перед позивачем не має. Просить відмовити у задоволенні позову та справу розглядати без його участі.
Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.
Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно зі ст.526, 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною першою статті 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст. 625 ЦК України).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст.639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
У відповідності до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Судом встановлено, що 31.08.2018 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГЕЛЕКСІ», назву якого у подальшому змінено на ТОВ «ФК ГЕЛЕКСІ» та ОСОБА_1 , шляхом підписання електронним підписом (одноразовий ідентифікатор 24359866), відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», укладено договір позики №24987, відповідно до умов якого: сума позики 5000,00 грн, плата за користування позикою 0,01% в день від поточного залишку позики, комісійна винагорода 1,5% в день від початкового розміру позики, строк повернення позики 29.09.2018, за невиконання/неналежне виконання договору передбачено сплату підвищеної комісійної винагороди в розмірі 3,00% в день від суми позики за кожний день прострочення та сплату пені. З наданої позивачем довідки-розрахунку вбачається, що ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором позики №24987 від 31.08.2018 належним чином не виконує, у зв`язку з чим, за період з 31.08.2018 по 26.01.2019, має заборгованість у загальному розмірі яка складається із: простроченої заборгованості по сумі позики – 5000,00 грн, простроченої заборгованості по відсоткам – 74,50 грн, простроченої комісії за видачу позики – 20175,00 грн, пені за тілом комісії – 591,60 грн, пені за відсотками 5,31 грн, пені за комісією - 1331,50 грн.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22), постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справа № 582/18/21 (провадження № 61-20968сво21)).
Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», норми якого діяли на час укладення спірного договору, фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - підприємцями.
Фінансовими установами, в розумінні чинного на той час Закону, є юридичні особи, до яких належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. Не є фінансовими установами (не мають статусу фінансової установи) незалежні фінансові посередники, що надають послуги з видачі фінансових гарантій у порядку та на умовах, визначених Митним кодексом України.
Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», надавати фінансові кредити за рахунок залучених коштів має право на підставі відповідної ліцензії лише кредитна установа.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», у разі якщо відповідно до закону надання певних фінансових послуг потребує ліцензування, фінансова установа має право на здійснення таких послуг лише після отримання відповідних ліцензій. 
Відповідно до ст. 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції видає ліцензії для здійснення фінансовими установами: 1) страхової діяльності; 2) діяльності з надання послуг накопичувального пенсійного забезпечення; 3) надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів; 4) діяльності з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб. Здійснення діяльності, зазначеної у частині першій цієї статті, дозволяється тільки після отримання відповідної ліцензії.
Особи, винні у здійсненні діяльності без ліцензії, несуть відповідальність згідно із законами України. Ліцензія, яка надається для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, не може передаватися третім особам. Оскільки надання коштів з умовою сплати процентів це фінансова послуга, яка потребує наявності ліцензії відповідно до Закону України від 12.07.2001р. № 2664-111 «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», то кошти в позику під відсоток або в кредит можуть надавати лише фінустанови резиденти або нерезиденти, на яких вимога щодо отримання ліцензії для надання таких послуг на території України не поширюється.
Отже, виключно фінансові установи на підставі відповідної ліцензії, виданої регулятором, крім випадків, установлених спеціальними законами, здійснюють діяльності з надання фінансових послуг. При цьому діяльність з надання фінансових платіжних послуг здійснюється без необхідності отримання ліцензії, її можуть здійснювати юридичні особи, за умови авторизації їхньої діяльності без набуття статусу фінансової установи, за передбаченими у Законі положеннями.
Позивач вказує, що ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» було фінансовою установою, яке здійснювало діяльність на ринку фінансових послуг. Однак доказів здійснення такої діяльності не надано. У виписці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, перелічені види економічної діяльності товариства, які не містять такого виду діяльності як надання фінансових послуг. Інші докази відсутні. За таких обставин суд вважає відмовити у задоволенні позовних вимогЮ
На підставі викладеного та керуючись ст.4-5, 12-13, 76-89, 137, 141-142, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд 
У Х В А Л И В :
Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛЕКСІ» у задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики №24987 від 31.08.2018 у загальній сумі 25249 грн 50 коп. 
Судові витрати залишити за позивачем.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛЕКСІ», місце розташування: вулиця В`ячеслава Липинського,10/1, м.Київ, 01054, код ЄДРПОУ 41229318.
Відповідач – ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Український В.В.