Справа № 450/5559/25 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є. 
Провадження № 33/811/594/26 Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В, за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Ільків Галини Михайлівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Ільків Галини Михайлівни на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 березня 2026 року, щодо ОСОБА_1 ,
встановив:
цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 13 листопада 2025 року о 08 год. 17 хв. на 4 км + 700 м автодороги М10-01 «Західний обхід м. Львова» керував транспортним засобом марки «Ніссан» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі, внаслідок якого встановлено перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря № 002337 від 13 листопада 2025 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 «А» ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із зазначеною постановою адвокат Ільків Г.М., в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Окрім того, адвокат Ільків Г.М. просить, в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду, витребувати з КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії Узалежнень» (м. Львів, вул. Богдана Лепкого, 8) наступні документи;
-сертифікат повірки «Alkotest Drager 7510 ARLM-0404», на якому 13 листопада 2025 року о 9 год. 45 хв. здійснювався медичний огляд ОСОБА_1 ;
-медичну документацію від 13 листопада 2025 року відносно ОСОБА_1 на підставі якої було видано висновок №002337 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою.
Наголошує, що судом першої інстанції не враховано її клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із хворобою ОСОБА_1 , чим порушено його право на захист, оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності був позбавлений можливості звернутися до суду з своїми клопотанням та доводами.
Розглянувши клопотання апелянта, про витребування з КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії Узалежнень» документів, вислухавши доводи адвоката Ільків Г.М, на підтримку клопотання, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що подане клопотання не містить достатніх обґрунтувань щодо необхідності витребування вищезазначених документів, а саме сертифікат повірки «Alkotest Drager 7510 ARLM-0404» та медичної документацію від 13 листопада 2025 року відносно ОСОБА_1 на підставі якої було видано висновок №002337 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зважаючи, що матеріали справи містять достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце 13 листопада 2025 року, окрім того до матеріалів справи долучено відеозапис, який є чіткими та зрозумілим, відтак суд не вбачає доцільності у витребуванні зазначених документів, а тому у задоволенні такого клопотання слід відмовити.
ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду призначене на 23 квітня 2026 року не прибув, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, про причини неявки не повідомив, адвокат Ільків Г.М. просила проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.
Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.
Частиною 4 ст. 294 КУпАП передбачено, що апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.
З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та думки адвоката Гадуп`яка Р.І., яка просила проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 .
Заслухавши виступ захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №511560 від 13 листопада 2025 року (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan Rogue Sport» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у медичному закладі;
-інформацією з направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13 листопада 2025 року (а.с. 2), з якого встановлено, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідала обстановці, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд в медичному закладі;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4), з якого вбачається, що в ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідала обстановці, огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено в медичному закладі; 
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №002337 від 13 листопада 2025 року (а.с. 5), з якого вбачається, що у водія ОСОБА_1 було діагностовано стан алкогольного сп`яніння;
- рапортом старшого лейтенанта поліції В.Степаняка (а.с. 6), відповідно до якого працівниками поліції було зупинено автомобіль «Nissan Rogue Sport» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , у зв`язку із порушенням п. 8.5.1 ПДР України, під час опитування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідала обстановці), запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі. Водій ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. У медичному закладі у водія ОСОБА_1 діагностовано стан алкогольного сп`яніння, після чого працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення;
- інформацією з копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6140707 від 13 листопада 2025 року (а.с. 7), з якої встановлено, що ОСОБА_1 порушив п. 34 ПДР України; 
- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який було досліджено судом, на якому зафіксовано опитування водія ОСОБА_1 , під час якого йому повідомлено про відеофіксацію, причину зупинки (порушенням п. 8.5.1 ПДР України), після чого йому роз`яснено права та обов`язки та винесено постанову, також в нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (тремтіння пальців рук, запах алкоголю) у зв`язку із чи йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, надано герметично запакований муштук, відсторонено від керування транспортним засобом, після чого водій виявив бажання пройти огляд в медичному закладі. В медичному закладі він пройшов клінічне обстеження та тестування за допомогою газоаналізатора (результат 0,43 проміле), у зв`язку із чим лікарем було діагностовано стан алкогольного сп`яніння. Працівниками поліції ознайомлено водія ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсторонено його від керування транспортним засобом.
Твердження апелянта, що судом першої інстанції не враховано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою ОСОБА_1 та цим порушено його право на захист, є безпідставним, оскільки зазначене клопотання не було належним чином обґрунтоване: до нього не додано жодних доказів чи відомостей, які б підтверджували факт хвороби або неможливість участі у судовому засіданні особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Аргументи апелянта, що водія не було відсторонено від керування транспортним засобом, спростовуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який описано вище за текстом.
В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.
При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.
Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Ільків Г.М. є необґрунтованими, у зв`язку з чим її апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
постановив:
постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 березня 2026 року, про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Ільків Галини Михайлівни - без задоволення.
Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.