ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" червня 2026 р. справа № 300/6027/25
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій

ВСТАНОВИВ:
Адвокат Атаманюк В.М. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 25.02.2025 № 1811/04-16 про відмову у виплаті неодержаної пенсії згідно рішення суду ОСОБА_1 ; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 41315,49 грн., що підлягала виплаті ОСОБА_2 на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.03.2022 у справі № 300/8679/21, і залишилася неодержаною у зв`язку з його смертю.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 як дружина померлого ОСОБА_2 , звернулася до Головного управління ПФ України в Івано-Франківській області із заявою про здійснення виплати нарахованої ОСОБА_2 згідно рішення суду від 25.03.2022 у справі № 300/8679/21 пенсії у сумі 41315,49 грн., що залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю. Однак, рішенням від 25.02.2025 № 1811/04-16 відповідач відмовив позивачу у виплаті недоодержаної пенсії ОСОБА_2 . За доводами представника позивача, підставою для такої відмови стало не підтвердження факту спільного проживання, оскільки у паспорті громадянина України ОСОБА_1 вказано адресу: АДРЕСА_1 , та у витягу з реєстру територіальної громади – АДРЕСА_1 , в той час, як в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_2 , адреса реєстрації: с. Саджавка, Коломийський (Надвірнянський) район, Івано-Франківська області. Водночас, представник позивача вказує, що відповідно до частини першої статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. За доводами представника позивача, ОСОБА_1 , як дружина померлого, є членом сім`ї, проживала із ОСОБА_2 , до дня смерті за однією адресою, що підтверджується довідкою Саджавського старостинського округу від 20.02.2025 № 30/3/1-11. Таким чином, на переконання представника позивача, ОСОБА_1 має право на отримання недоодержаної пенсії її чоловіка.
Згідно з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано на розгляд судді Боброву Ю.О.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач скористався правом на подання відзиву, який надійшов на адресу суду 17.09.2025. Відповідно до відзиву відповідач заперечив проти позову, просив відмовити в задоволенні позову з мотивів, що відповідач діяв в межах повноважень та в спосіб, визначений чинним законодавством. Так, відповідач зазначив, що відповідно до підпункту 3 пункту 9 Розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого, постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 до заяви про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подаються, зокрема документи, що засвідчують родинні відносини з померлим пенсіонером, які передбачені пунктом 12 цього розділу, та відомості про проживання з пенсіонером на день його смерті (у разі неможливості надати такі документи факт проживання з пенсіонером встановлюється у судовому порядку) (для виплати членам сім`ї, що не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника). Згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 20.11.2005 №22-1 за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт. За доводами відповідача, оскільки у паспорті громадянина України ОСОБА_1 вказано адресу: АДРЕСА_1 , та у витягу з реєстру територіальної громади - АДРЕСА_1 , в той час, як в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_2 , адреса реєстрації: с. Саджавка, Коломийський (Надвірнянський) район, Івано-Франківська області. Таким чином, відповідач вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими, оскільки заява позивача подана з порушенням вимог Порядку №3-1 через не підтвердження факту спільного проживання з померлим на день його смерті. Також представник відповідача вказав на неспіврозмірність витрат на правову допомогу.
На виконання вимог підпункту 2.3.43 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 11 листопада 2024 року № 39 згідно Протоколу від 03.04.2026 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Згідно з витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано на розгляд судді Григоруку О.Б.
Ухвалою від 10.04.2026 призначено судовий розгляд справи № 300/6027/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
Як свідчить свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 від 16.02.1985, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одружилися 16.02.1985 (а.с. 15).
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.03.2022 у справі №300/8679/21 задоволено позовну заяву ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії з 01.04.2019, призначеної ОСОБА_2 на підставі довідки виданої Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, чинними на 05 березня 2019 року, встановленими згідно наказу МЮУ від 28 березня 2018 року №925/5; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 на підставі довідки виданої Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, за нормами, чинними на 05 березня 2019 року, встановленими згідно наказу МЮУ від 28 березня 2018 року №925/5 про розмір основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, а також здійснити виплату перерахованої з 01.04.2019 пенсії, з урахуванням фактично виплачених сум (а.с. 10-14).
Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 14.02.2025 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 16).
Згідно з рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.03.2022 у справі №300/8679/21 обліковується заборгованість за період з 01.04.2019 по 30.06.2021 та з 01.03.2022 по 31.05.2022 в сумі 41315,49 грн.
ОСОБА_1 звернулася до Головного управління ПФ України в Івано-Франківській області із заявою про здійснення їй виплати нарахованої її чоловікові - ОСОБА_1 пенсії у сумі 41315,49 грн, яка залишилась недоодержаною у зв`язку з його смертю.
Головне управління ПФ України в Івано-Франківській області прийняло рішення від 25.02.2025 №1811/04-16, згідно з яким відмовлено у проведенні нарахування позивачу недоотриманої пенсії ОСОБА_2 через розбіжності у документах, які підтверджують спільне проживання заявника з померлим на день його смерті, оскільки у паспорті громадянина України ОСОБА_1 вказано адресу: АДРЕСА_1 , та у витягу з реєстру територіальної громади - АДРЕСА_1 , в той час, як в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_2 , адреса реєстрації: с. Саджавка, Коломийський (Надвірнянський) район, Івано-Франківська області (а.с. 6-7).
Вважаючи протиправним рішення відповідача від 25.02.2025 № 1811/04-16 про відмову у виплаті неодержаної пенсії згідно рішення суду ОСОБА_1 , представник позивача звернувся до суду з цим позовом, в якому просить суд скасувати таке рішення та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 41315,49 грн., що підлягала виплаті ОСОБА_2 на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.03.2022 у справі № 300/8679/21, і залишилася неодержаною у зв`язку з його смертю.
При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Нормами статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 09 липня 2003 року №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV), іншими законами і нормативно-правовими актами, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.
Статтею 52 Закону №1058-ІV передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.
У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Схоже правове регулювання визначено в статті 91 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ), зокрема, суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.
Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Вказане кореспондується із положеннями статті 1227 Цивільного кодексу України, якими установлено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).
За приписами частин 1-3 статті 61 Закону №2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.
Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 затверджено "Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Відповідно до пункту 4 Порядку №3-1, заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Пунктом 9 розділу ІІ Порядку №3-1 передбачено, що до заяви про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подаються такі документи:
1) свідоцтво про смерть пенсіонера;
2) документи, що підтверджують належність членів сім`ї до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника, які передбачені пунктом 3 цього розділу;
3) документи, що засвідчують родинні відносини з померлим пенсіонером, які передбачені пунктом 12 цього розділу, та відомості про проживання з пенсіонером на день його смерті (у разі неможливості надати такі документи факт проживання з пенсіонером встановлюється у судовому порядку) (для виплати членам сім`ї, що не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника).
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право на отримання пенсійних виплат спадкоємці (правонаступники) мають у випадку, якщо така виплата була нарахована померлому або присуджена йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили, однак померлим не отримана. Водночас суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника та/або які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті.
Верховний Суд у постанові від 30.01.2020 у справі № 200/10269/19-а сформулював висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 09.06.2022 у справі № 200/12094/18-а, такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому частиною 1 статті 52 Закону №1058-ІV та частини 1 статі 61 Закону №2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (частина 2 стаття 52 Закону №1058-ІV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.
Таким чином, аналіз наведених норм у їх сукупності свідчить, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною частиною 1 статті 61 Закону №2262-ХІІ.
Як встановлено судом вище, на підставі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.03.2022 у справі №300/8679/21, яке набрало законної сили, відповідачем було проведено перерахунок пенсії чоловіку позивача – ОСОБА_2 , внаслідок якого сформувалась доплата, яка була нарахована, але не виплачена сума пенсії, яка залишилась недоодержаною у зв`язку з його смертю.
ОСОБА_1 звернулася до Головного управління ПФ України в Івано-Франківській області із заявою про здійснення їй виплати нарахованої її чоловікові - ОСОБА_1 пенсії у сумі 41315,49 грн, яка залишилась недоодержаною у зв`язку з його смертю.
Головне управління ПФ України в Івано-Франківській області прийняло рішення від 25.02.2025 №1811/04-16, згідно з яким відмовлено у проведенні нарахування позивачу недоотриманої пенсії ОСОБА_2 через розбіжності у документах, які підтверджують спільне проживання заявника з померлим на день його смерті, оскільки у паспорті громадянина України ОСОБА_1 вказано адресу: АДРЕСА_1 , та у витягу з реєстру територіальної громади - АДРЕСА_1 , в той час, як в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_2 , адреса реєстрації: с. Саджавка, Коломийський (Надвірнянський) район, Івано-Франківська області (а.с. 6-7).
Суд звертає увагу, що відповідно до наявної в матеріалах справи довідки Саджавського старостинського округу Коломийської міської ради від 20.02.2025 № 30/3/1-11, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 дійсно були зареєстровані та проживали разом по АДРЕСА_1 до дня смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Довідка видана для надання в Пенсійний Фонд (а.с. 9).
Окрім цього, в рішенні Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.03.2022 у справі №300/8679/21 зазначено зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 (а.с. 10-14).
При цьому, суд зазначає, що вимоги Порядку № 3-1 зобов`язують надати документ, який підтверджує відомості про проживання з пенсіонером на день його смерті, однак не встановлює конкретного документу, яким такі відомості мають підтверджуватися.
Більш того, Порядок № 3-1 вимагає підтвердження саме проживання з пенсіонером на день його смерті, а не факт реєстрації за місцем його проживання.
Таким чином, виходячи з приписів частини першої статті 61 Закону № 2262-XII позивач має право на отримання нарахованої, але не виплаченої її чоловікові - ОСОБА_2 за життя пенсії, а тому відмова відповідача у виплаті цих коштів з підстав, викладених в оскаржуваному рішенні - є неправомірною.
Також, суд вказує, що відповідачем доказів звернення інших можливих спадкоємців (членів сім`ї ОСОБА_2 ) не надано.
З огляду на вищевказане, суд вважає що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 25.02.2025 № 1811/04-16 про відмову у виплаті неодержаної пенсії згідно рішення суду ОСОБА_1 у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 гривень.
Щодо розподілу витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.
Згідно з частиною третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частинами четвертою та п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд, дослідивши договір від 16.07.2025, акт виконаних робіт від 16.07.2025, квитанцію №364543 від 19.08.2025, встановив, що позивачем понесено витрати за послуги професійної правничої допомоги щодо звернення до суду з даним позовом вартістю 8000 грн.
За таких обставин, витрати позивача на правничу допомогу адвоката підтверджені належним чином.
Однак, вказана сума витрат є неспівмірною зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами та наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт та надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 гривень. 
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 25.02.2025 № 1811/04-16 про відмову у виплаті неодержаної пенсії згідно рішення суду ОСОБА_1 у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 як дружині померлого ОСОБА_2 суми пенсії, що підлягали виплаті та залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю згідно з рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.03.2022 у справі №300/8679/21.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 20551088, вул. С.Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) сплачений судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Григорук О.Б.