ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

06 липня 2026 року	Справа №160/10282/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу № 160/10282/25 за позовом Дніпровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України про стягнення витрат,-
ВСТАНОВИВ:

21.04.2026 року Дніпровський державний університет внутрішніх справ звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави в особі центрального органу виконавчої влади МВС України в особі його структурного підрозділу Дніпровського державного університету внутрішніх справ (код ЄДРПОУ 08571446, р/р UA 268201720313221003201017468, банк одержувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172) витрати, пов`язані з його утриманням у Дніпровському державному університеті внутрішніх справ, у розмірі 137 583 грн. 29 коп. (сто тридцять сім тисяч п`ятсот вісімдесят три грн. 29 коп).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 здобував вищу освіту у Дніпровському державному університеті внутрішніх справ з 2022 по 2025 роки. Наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 23.02.2026 року № 338 о/с відповідача звільнено зі служби в поліції за власним бажанням. Оскільки відповідачем не були виконанні взяті на себе зобов`язання за контрактом № 11679, згідно з розрахунком витрат, здійсненим відповідно до Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 17.07.2007 року № 419/831/240/605/537/219/534, відповідач повинен відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у ДДУВС за 2022-2025 роки 137 583 грн. 29 коп. (сто тридцять сім тисяч п`ятсот вісімдесят три грн., 29 коп).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.04.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. Повідомлено сторін, що розгляд справи відбудеться без повідомлення (виклику) учасників справи у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідачем у строк встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження не було надано відзиву на позов.
01.05.2025 року до суду від третьої особи надійшли пояснення, в яких зазначено, що звільнення зі служби за власним бажанням є підставою відшкодування особою витрат, пов`язаних з її утриманням у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських.
07.05.2026 року до суду від відповідача надійшла заява, в якій останній просить, керуючись положеннями статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з тяжким матеріальним становищем надати розстрочку для погашення витрат пов`язаним з утриманням у Дніпровському державному університеті внутрішніх справ у розмірі 137 583,
29 грн., встановленої у позові, строком на 24 місяці, зі сплатою щомісячними рівними платежами та встановити наступний графік погашення заборгованості: щомісячно в розмірі 5732,63 грн. до 01 числа кожного місяця.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 01.09.2022 року між Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ (виконавець) та Департаментом стратегічних розслідувань Національної поліції України (замовник) та рядовим поліції ОСОБА_1 , укладено контракт про здобуття освіти у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ №11679, предметом якого є підготовка за державним замовленням з поєднанням двох форм навчання (денна та заочна) здобувача вищої освіти бакалавра за спеціальністю 262 Правоохоронна діяльність.
Відповідно пункту 2.2.3. контракту, вразі звільнення особи до відпрацювання нею 3-х років після закінчення навчання видати їй повідомлення із зобов`язанням відшкодувати витрати, пов`язані з її утриманням у виконавця під час навчання. Невідкладно проінформувати виконавця про звільнення особи зі служби в Національній поліції України та надіслати відповідні документи, необхідні для примусового стягнення з особи витрат, пов`язаних з її утриманням у виконавця під час навчання.
Пунктом 2.3.5. контракту передбачено, що у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України в особі виконавця витрати, пов`язані з утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» в розмірі, визначеному у довідці-розрахунку.
Згідно витягу з наказу Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України № 199 о/с від 13.03.2025 року, призначено випускників, які прибули за персональним розподілом з Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ, з 15 березня 2025 року, зокрема лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0200957) оперуповноваженим 7-го відділу (моніторингу та координації) управління стратегічних розслідувань в Луганській області.
Наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України № 338 о/с від 05.05.2025 року призначено лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0200957) оперуповноваженим 5-го відділу (оперативно – технічної розвідки) управління стратегічних розслідувань в Луганській області в порядку переведення.
Наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України № 97 о/с від 23.02.2026 року згідно Закону України «Про Національну поліції» звільнено за пунктом 7 частини 1 статті 77 (за власним бажанням) лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0200957) оперуповноваженим 5-го відділу (оперативно – технічної розвідки) управління стратегічних розслідувань в Луганській області, з 28 лютого 2026 року.
Відповідно довідки розрахунку №107/1 від 17.04.2026 року та довідки розрахунку фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 у Дніпровському державному університеті внутрішніх справ за 2022-2025 роки від 13.05.2025 року №143 сума витрат складає 137 583,29 грн.
З повідомленням від 25.02.2026 року про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідач особисто ознайомлений, про що свідчить особистий підпис.
Оскільки відповідачем не відшкодовано у повному обсязі витрати, пов`язані з його утриманням в Дніпровському державному університеті внутрішніх справ, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України» навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».
Частиною 1 статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що Національна поліція України це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Згідно із частиною 1 статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Відповідно до положень частини 1 статті 72 Закону України «Про Національну поліцію» професійне навчання поліцейських складається з: 1) первинної професійної підготовки; 2) підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання; 3) післядипломної освіти; 4) службової підготовки - системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно-службової діяльності.
Згідно із частиною 2 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.
Відповідно до частини 4 та 5 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі: дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, визначає Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 року № 261 (далі - Порядок №261).
Пунктом 2 Порядку № 261 визначено, що витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Типову форму контракту затверджує МВС.
Згідно із положеннями пункту 3 Порядку № 261 відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю. Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі. Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році. На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.
За змістом приписів пунктів 4 та 5 Порядку № 261 витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.
Після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.
Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.
У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.
Згідно із пунктом 8 Порядку № 261, у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Претензійно-позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа.
В даному випадку, відповідно до контракту № 11679 відповідач взяв на себе зобов`язання, що у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України в особі виконавця витрати, пов`язані з утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» в розмірі, визначеному у довідці-розрахунку.
Наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України № 97 о/с від 23.02.2026 року згідно Закону України «Про Національну поліції» звільнено за пунктом 7 частини 1 статті 77 (за власним бажанням) лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0200957) оперуповноваженим 5-го відділу (оперативно – технічної розвідки) управління стратегічних розслідувань в Луганській області, з 28 лютого 2026 року.
На виконання вимог пункту 3 Порядку № 261 та умов контракту позивачем були здійснені розрахунки фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, медичним, речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
З наявних в матеріалах справи доказів слідує, що згідно з довідкою - розрахунком №107/1 від 17.04.2026 року та довідкою - розрахунком фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 у Дніпровському державному університеті внутрішніх справ за 2022-2025 роки від 13.05.2025 року №143, ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у Дніпровському державному університеті внутрішніх справ у розмірі 137 583,29 грн. відповідно.
Доказів оскарження зазначених розрахунків відповідачем не надано та матеріали справи не містять, відповідачем станом на час розгляду справи не здійснено відшкодування вказаних витрат, доказів добровільного відшкодування суми витрат, пов`язаних з його утриманням у ДДУВС, суду не надано.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що витрати, пов`язані з утриманням відповідача у навчальному закладі у розмірі 137 583,29 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Щодо заяви відповідача про розстрочення виконання рішення суду, суд зазначає таке.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не заперечує проти відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у Дніпровському державному університеті внутрішніх справ, у розмірі 137 583,00 грн.
Відповідно до частини першої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про надання відстрочення чи розстрочення виконання рішення.
Отже, суд може відстрочити виконання рішення суду, як під час його ухвалення, так і після шляхом постановлення ухвали. Суд зазначає, що і в першому і в другому випадку вирішення питання щодо відстрочення виконання рішення має процесуальний (процедурний) характер. Вид судового рішення (ухвала, рішення) залежить від стадії (моменту), на якій його ухвалено і не впливає на зміст вирішення відповідної заяви.
Наведений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07.03.2024 року у справі №905/1053/23.
Відповідно до частин 3-5 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.
Разом з тим, визначаючись щодо строку відстрочення виконання рішення суду, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 06.12.2019 року у справі №2а/0570/6531/2011, згідно з якою при розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.
У постанові від 30.01.2020 року у справі №819/150/17 Верховний Суд зазначив, що доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.
З наведеного слідує, що підставою для розстрочення виконання рішення суду є наявність виняткових обставин, що ускладнюють належне виконання рішення суду. В свою чергу, питання задоволення заяви сторони у справі про відстрочення вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.
Розстрочення виконання рішення не звільняє боржника від його виконання.
Суд зауважує, що відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження ні не можливості виконання рішення в майбутньому, ні його виконання в разі розстрочення. Також відповідачем не наведені будь-які конкретні обставини або події, з настанням яких пов`язується його можливість виконати судове рішення, а без цього розстрочення виконання судового рішення буде просто дозволом на його невиконання, що суперечить цілям та завданням адміністративного судочинства.
Враховуючи наведене, в задоволенні заяви відповідача про розстрочення виконання рішення суду слід відмовити.
На підставі викладеного позов Дніпровського державного університету внутрішніх справ підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача суми судового збору, оскільки відповідно до вимог частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються лише судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Виходячи з того, що у суду відсутні докази понесення позивачем - суб`єктом владних повноважень судових витрат, пов`язаних з викликом свідків чи проведенням експертиз, відсутні і будь-які обґрунтовані підстави для покладення судових витрат позивача по сплаті судового збору на відповідача, виходячи з вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
УХВАЛИВ:

Позов Дніпровського державного університету внутрішніх справ (49005, м. Дніпро, просп. Науки, 26, код ЄДРПОУ 08571446) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ), третя особа: Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України про стягнення витрат - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі центрального органу виконавчої влади - МВС України в особі його структурного підрозділу Дніпровського державного університету внутрішніх справ (р/р UА268201720313221003201017468, код 08571446, банк одержувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172) витрати, пов`язані з його утриманням у Дніпровському державному університеті внутрішніх справ у розмірі 137 583,29 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська