ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ	

Справа № 483/780/26
Провадження № 1-кп/483/135/2026
В И Р О К
Іменем України
30 червня 2026 року м. Очаків
Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026153100000017 від 02 червня 2026 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Чорноморка Очаківського району Миколаївської області, є громадянином України, неодружений, з середньо-спеціальною освітою, військовослужбовець військової частини Х (умовна позначка), військове звання солдат, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
-у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 на підставі контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, призначений наказом командира військової частини НОМЕР_1 (умовна позначка) № 16-РС від 30 квітня 2022 року на посаду водія стартового взводу стартової батареї НОМЕР_2 окремого дивізіону та вважається таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Згідно з п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок i військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи, тощо). Відтак з 30 квітня 2022 року з моменту зарахування ОСОБА_3 до списків особового складу військової частини, останній набув статусу військовослужбовця – особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку – проходження військової служби. Згідно зі ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Виконуючи покладені на нього обов`язки по військовій службі Збройних Сил України, ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 9, 11, 49, 50, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі за текстом Статути) був зобов`язаний суворо дотримуватись Конституції України та законів України, правил військової ввічливості, поважати честь і гідність кожної людини, бути зразком високої культури, скромності й витримки ґрунтувати відносини з іншими військовослужбовцями на взаємній повазі, бути хоробрим і дисциплінованим, берегти військову честь, захищати свою і поважати чужу гідність, не допускати негідних дій самому і утримувати від здійснення цих дій інших військовослужбовців, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни. Відповідно до положень ст. 3 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 А (ІІІ) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканість. Положеннями ст.ст. 3, 27 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в України найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави – захищати життя людини. Відповідно до ст. 68 Конституції України, Солдат ОСОБА_3 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. 
Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, солдат ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення (проступку) проти життя та здоров`я особи, за наступних обставин.
Так, ОСОБА_3 ,будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 (умовна позначка), 01 червня 2026 року приблизно о 22 год. 50 хв. під`їхав до буд. АДРЕСА_2 , до якого також на легковому автомобілі під`їхали ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 , який знаходився на передньому пасажирському сидінні. Під час перебування у вищевказаному місці, на ґрунті раніше особистих неприязних відносин у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 . Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 підійшов до передньої пасажирської двері легкового автомобіля, де сидів потерпілий ОСОБА_5 , відчинив її та відразу наніс останньому не менше 3 ударів кулаком правої руки в область обличчя. Після чого, потерпілий ОСОБА_5 вийшов із легкового автомобіля та направився до свого місця проживання з метою уникнення подальшого конфлікту, та в цей час ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , наздогнав останнього та наніс ще не менше двох ударів кулаком в область голови. В результаті своїх протиправних та умисних дій ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин тім`яно-потилочної ділянки голови справа, спинки носа, синців лівої та правої параорбітальних ділянок, уламкового перелому кісток та хряща носу зі зміщенням кісткових уламків. По ступеню тяжкості тілесні ушкодження у вигляді уламкового перелому кісток та хряща носу зі зміщенням кісткових уламків відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я; тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин тім`яно-потиличної ділянки голови справа, спинки носу, синців лівої та правої параорбітальних ділянок відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, - тобто, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Відповідно до письмової заяви, складеної у присутності захисника-адвоката ОСОБА_6 , обвинувачений не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, без його виклику та без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Потерпілий ОСОБА_5 також надав заяву, в якій зазначив, що згоден з встановленими під час досудового розслідування обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні, без його виклику та без проведення судового розгляду.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Заява обвинуваченого щодо беззастережного визнання вини у пред`явленому йому обвинуваченні не викликає сумнівів в його добровільності.
Проаналізувавши викладене, дослідивши обвинувальний акт та матеріали досудового розслідування, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, а саме в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України.
Вирішуючи питання про вид і міру покарання, що має бути призначене обвинуваченому, суд, відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, враховує, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, його особу, а саме те, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та щире каяття обвинуваченого – як обставину, що його пом`якшує.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження суд приходить до висновку, що мета кари – виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального судочинства – не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Керуючись ст.ст. 370, ч. 3 ст. 381, ст.ст. 373-375 КПК України, суд, 

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3  визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. 

Речові докази у справі: 
- документ рентгенологічне дослідження від 02 червня 2026 року КНП «Очаківська багатопрофільна лікарня» ОМР на ім`я ОСОБА_5 , область дослідження: рентгеонограма носа; висновок: уламковий злам назальних кісток зі зміщенням хряща;
- документ рентгенологічне дослідження від 02 червня 2026 року КНП «Очаківська багатопрофільна лікарня» ОМР на ім`я ОСОБА_5 , область дослідження: рентгенограма черепа; висновок: переконливо даних за перелом черепа немає. Рекомендовано МРТ;
- два рентген знімки, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження в паперовому конверті, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня отримання копії судового рішення.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуюча: