УХВАЛА
12 червня 2026 року
м. Київ
справа № 990SCCV/83/26
провадження № 61-204вп26
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Коваленко Даріна Сергіївна, про визначення підсудності клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Коваленко Даріна Сергіївна, заінтересовані особи: громадянин Турецької Республіки ОСОБА_2 , Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 
про визнання в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, 
ВСТАНОВИВ:
2 червня 2026 року  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Коваленко Д. С., сформувала у підсистемі «Електронний суд» заяву про визначення підсудності
її клопотання, заінтересовані особи: громадянин Турецької Республіки ОСОБА_2 , Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції 
(м. Київ) (далі - Подільський ВДРАЦС у місті Києві Центрального МУМЮ (м. Київ), про визнання в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.
Заява обґрунтована тим, що 3 листопада 2018 року громадянином Турецької Республіки ОСОБА_2 та громадянкою України ОСОБА_1 укладено шлюб, про що Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві складено актовий запис № 1147 та видано свідоцтво про шлюб серії 
НОМЕР_1 .
Рішенням Суду району Пайне від 27 квітня 2022 року у справі 10 F 95/21 S, 
із врахуванням ухвали Окружного суду Пайне від 2 січня 2026 року про виправлення описки, шлюб між сторонами розірвано. Це рішення набрало законної сили 27 квітня 2022 року.
В Україні справа про розірвання шлюбу між тими самими сторонами не розглядалася, актуальні відомості про розірвання шлюбу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян не внесені, тому існує необхідність визнання рішення іноземного суду для отримання заявником в органах реєстрації актів цивільного стану документа про підтвердження факту розірвання шлюбу сторонами.
Зазначає, що у рішенні іноземного суду на час його ухвалення вказано місце проживання ОСОБА_2 , а саме: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Дніпра від 28 травня 2026 року клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Коваленко Д. С., про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, залишено без розгляду та повернено заявнику на підставі частини четвертої 
статті 466 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , немає зареєстрованого місця проживання на території України та майна в Україні.
Останнім місцем проживання ОСОБА_2 і спільним місцем проживання сторін 
в Україні є квартира АДРЕСА_2 .
Оскільки шлюб сторонами укладався в Україні, просить Верховний Суд визначити підсудність цього клопотання у порядку статті 29 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України.
Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для визначення підсудності клопотання з огляду на такі обставини.
Відповідно до статті 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.
Отже, суддя Верховного Суду визначає підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами; визначення підсудності справ з участю громадянина України та іноземця, які проживають за межами України, передбачено виключно у справах про розірвання шлюбу.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Коваленко Д. С., звернулася до Верховного Суду із заявою про визначення підсудності її клопотання, заінтересованими особами у якому 
є громадянин Турецької Республіки ОСОБА_2 , Подільський ВДРАЦС у місті Києві Центрального МУМЮ (м. Київ), про визнання в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.
Порядок подання та розгляду клопотання про визнання в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визначено Главами 1, 2 Розділу IX ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 472 ЦПК України клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, 
подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому 
статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.
Згідно з частинами першою, другою статті 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України, або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника.
Клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або відповідно до міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником). Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, передбачено подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду через органи державної влади України, суд приймає до розгляду клопотання, що надійшло через орган державної влади України (частини перша, друга статті 465 ЦПК України).
Отже підсудність розгляду клопотання про визнання в Україні рішення 
іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визначено 
Главами 1, 2 Розділу IX ЦПК України та не може бути альтернативою визначення такої підсудності в порядку статті 29 ЦПК України, що також підтверджується 
і ухвалою Шевченківського районного суду м. Дніпра від 28 травня 2026 року, якою клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Коваленко Д. С., 
про визнання в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, залишено без розгляду та повернено заявнику на підставі частини четвертої статті 466 ЦПК України.
Враховуючи викладене, підстави для визначення суддею Верховного Суду підсудності клопотання про визнання в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, у порядку статті 29 ЦПК України відсутні. 
Керуючись статтями 29, 260, 261 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Коваленко Даріна Сергіївна, про визначення підсудності клопотанняОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Коваленко Даріна Сергіївна, заінтересовані особи: громадянин Турецької Республіки ОСОБА_2 , Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану 
у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції 
(м. Київ), про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя С. О. Карпенко