Справа № 953/13689/25
н/п 2/953/1103/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
06 травня 2026 року
Київський районний суд м. Харкова
у складі головуючого судді Вітюка Р.В.,
за участю секретаря судового засідання Глазько С.О.,
представник позивача Єна В.В.,
відповідача ОСОБА_1 
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства "Житлокомсервіс" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, ціна позову 41 406,13 грн
УСТАНОВИВ:
Зміст позовних вимог
Комунальне підприємство "Житлокомсервіс" (далі – Підприємство) звернулось до суду з позовом до  ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку. Також просило стягнути судовий збір.
Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачами зобов`язань зі сплати наданих житлово-комунальних послуг. Вказує, що такі надавались за адресою проживання відповідачів. Жодних зауважень або відмови від надання послуг до позивача не надходило.
Виклад позиції відповідачів
14.01.2026 від ОСОБА_5 надійшов відгук позовної заяви, фактично відзив на позов, в якому відповідач заперечує проти позову та просить відмовити в його задоволенні.
Заява мотивована таким:
-позивач заявив вимогу про стягнення заборгованості за послугу з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, однак така послуга відсутня у Законі України "Про житлово-комунальні послуги";
-позивач не може надавати відповідну послугу, оскільки не має у штаті відповідного персоналу;
-надання комунальних послуг здійснюється на договірних відносинах, однак відповідачі не звертались до позивача з метою укладення договору.
Інші пояснення учасників
21.01.2026 від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких позивач підтримав позовні вимоги.
Відповідь на відзив мотивована таким:
-відповідач та інші співвласники будинку АДРЕСА_1 , від послуг що надаються Підприємством не відмовлялись, акти-претензії чи інші докази ненадання послуг відповідачем не надано. При цьому, як Законом № 1875-IV (п. 1 ч. 3 ст. 20), так і Законом № 2189-VIII (п. 1 ч. 2 ст. 7) обов`язок укладення договору покладено не лише на виконавців житлово-комунальних послуг, а і на споживачів. Тому відповідач не звільняється від обов`язку оплачувати житлово-комунальні послуги у разі не укладення договору у письмовій формі. Дана правова позиція відповідає судовій практиці (постанова Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13, від 20.04.2016 у справі № 221/515/15-а, постанова Верховного Суду від 18.03.2019 у справі № 210/5796/16-ц);
-рішення Харківської міської ради щодо встановлення/корегування тарифів Підприємства були опубліковані у газетах "Харьковские известия" та "Слобода", а також опубліковано у Єдиному міському реєстрі актів Харківської міської ради (https://doc.city.kharkov.ua);
-відповідач мав право зафіксувати факт ненадання житлово-комунальних послуг у встановленому законом порядку, однак доказів про ненадання послуг з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території до суду не надав, як не надав і доказів спростування заборгованості. Зазначена правова позиція відповідає судовій практиці (постанова Верховного Суду від 19.08.2019 у справі № 641/7403/16-ц);
-технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення, гарячого водопостачання і холодного водопостачання, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем зливової каналізації, надання яких забезпечувало Підприємство, з 01 липня 2022 надає Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" і Комунальне підприємство "Харківводоканал", у зв`язку зі змінами у діючому законодавстві України та набранням чинності з 01 липня 2022 і 01 травня 2022, відповідно, публічних договорів з технічного обслуговування та поточного ремонту, з 01 липня 2022 та 01 травня 2022, відповідно дія договорів призупинена. Підприємство припинило нарахування відповідно до листів КП "Харківські теплові мережі" та КП "Харківводоканал" про розірвання договірних відносин.
03.02.2026 від ОСОБА_5 надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких він заперечив проти позову.
Заперечення мотивовані тим, що позивач не надав доказів перебування будинку за адресою: АДРЕСА_1 у комунальній власності, ліцензію на право надання комунальних послуг, факту ведення Підприємством господарської діяльності, колективного договору з мешканцями вказаного будинку, договорів з іншими організаціями про виконання послуг, акти виконаних робіт, актів звіряння наданих послуг, перелік послуг, їх вартість, структуру ціни, якість послуг.
10.02.2026 до суду від ОСОБА_5 надійшли пояснення по справі, в яких він повторно вказав про ненадання документів. Крім того, вказав, що прокуратурою м. Харкова 13.02.2007 був винесений протест директору Підприємства щодо припинення примусового укладення договорів з мешканцями будинків м. Харкова. Також посилається на відповідь заступника міністра юстиції України про законність публічного договору, який підлягає підписанню особами, які беруть участь у договорі. 
Процесуальні дії у справі
Суд ухвалою від 24.12.2025 відкрив провадження у справі, призначив справу до розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, визначив учасникам справи строк на реалізацію процесуальних прав.
14.01.2026 від ОСОБА_1 надійшов відзив на позов (відгук) та клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Клопотання мотивовано необхідністю з`ясування обставини щодо наданих послуг і тим, що заборгованість у розмірі 41 406,13 грн є значною для заявника, відповідачу 72 роки.
Суд ухвалою від 23.01.2026 клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження задовольнити, призначив справу у порядку загального позовного провадження.
27.02.2026 від ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.
Суд ухвалою від 19.03.2026 закрив підготовче провадження у справі та призначив її до розгляду.
06.05.2026 у судове засідання з`явились представник позивача та ОСОБА_1 . Інші учасники справи не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином шляхом направлення ухвал суду та повісток, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення та згідно зі статтями 128, 272 ЦПК України вважається належним повідомленням. Також ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 подали заяви про розгляд справи без їх участі.
Представник позивача та ОСОБА_1 вважали за можливе проводити розгляд у відсутність інших відповідачів.
Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд, ураховуючи належне повідомлення учасників справи, клопотання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про розгляд справи у їх відсутність, дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність вказаних осіб відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.  ОСОБА_1 проти позову заперечив та просив відмовити в його задоволенні. Щодо строку, за який позивач пред`явив вимогу жодних заяв не робив.
Фактичні обставини, встановлені судом
Рішенням Харківської міської ради 5 скликання від 26.07.2006 № 69/06 створено Комунальне підприємство "Жилкомсервіс".
20.12.2006 рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 1186 Комунальне підприємство "Жилкомсервіс" визначено виконавцем послуг з управління будинком, спорудою або групою споруд у житловому фонді комунальної власності територіальної громади міста Харкова.
26.01.2024 рішенням Харківської міської ради № 522/24 Комунальне підприємство "Жилкомсервіс" перейменовано у Комунальне підприємство "Житлокомсервіс", що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Багатоквартирний будинок за адресою: АДРЕСА_1 і перебуває у господарському віданні КП "Житлокомсервіс".
Відповідно до довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 02.12.2025 за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_2 ,  ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
28.11.2006 позивач в офіційному виданні Харківської міської ради, спецвипуску газети "Слобода" опублікував публічний договір про надання житлово-комунальних послуг № 95/1 (із змінами, внесеними в 2007 і 2009 роках).
Згідно з п. 1 – 5 договору № 95/1 предметом договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо) (далі — послуги) у будинку. який знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Харкова (перелік додається), а споживачем своєчасної оплати цих послуг за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором. Невідкладною частиною даного договору є рішення Харківської міської ради від 06.10.2006 № 139/06 "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (квартирну плату) для житлово-експлуатаційних підприємств кому-кальної власності територіальної громади м. Харкова" (додається). Виконавець надає послуги відповідно до затвердженого органом місцевого самоврядування рішення про структуру тарифів, періодичність та строки виконання робіт. Розмір щомісячної плати за надані послуги на момент укладення цього договору становить для кожного споживача, окремо, залежно від кількісних показників фактичного надання послуг з урахуванням забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного технічного стану будинку (споруди) та прибудинкової території, на підставі додатку: № 4 до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 04.10.2006 № 806 "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (квартирну плату) для житлово-експлуатаційних підприємств комунальної власності територіальної громади м. Харкова". Кількість та обсяг пільг з оплати послуг встановлюється для кожного споживача окремо, згідно чинного законодавства України та наявності відповідних підстав.
Відповідно до п. 22 договору № 95/1 цей договір набирав чинності з 01.01.2007 та укладений згідно з ч. 3 ст. 205, ст. 642, 643 ЦК України строком на 3 роки, якщо про інше не буде заявлено споживачем в письмовій формі. Договір вважається продовженим на той самий термін, якщо за місяць до закінчення його строку однією зі сторін не буде письмово заявлено про розірвання договору або необхідність його перегляду.
Додатком № 1 до рішень виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2011 № 893 визначено перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, мінімально необхідних для забезпечення санітарно-гігієнічних вимог проживання та перебування в приміщеннях, забезпечення технічних вимог до експлуатації будинку, підтримання несучої спроможності конструкційних характеристик внутрішньобудинкових мереж і систем.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Між сторонами склались правовідносини з надання житлово-комунальних послуг. Спір у справі стосується невиконання зобов`язання з оплати наданих послуг. Спірні відносини виникли з березня 2007 року тривали до грудня 2025 року (строк за який пред`явлено вимоги), а тому на такі поширюється дія Законів України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 № 1875-IV та від 09.11.2017 № 2189-VIII.
Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 № 1875-IV та від 09.11.2017 № 2189-VIII (з урахуванням тривалості спірних правовідносин).
Згідно із частиною першою статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 № 1875-IV (у редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин) залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Подібний перелік послуг містять норми чинного Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 № 2189-VIII, згідно зі статтею 5 якого до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга – послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги – послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
З наведених підстав суд відхиляє посилання відповідача щодо відсутності в Законі такої послуги, як послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, оскільки така була передбачена, як нормами попереднього так і чинного Закону України "Про житлово-комунальні послуги".
Положеннями статті 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" в попередній редакції та положеннями статті 12 у чинній редакції передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. При цьому такими учасниками є: споживач, виробник, виконавець. Виробник може бути одночасно і виконавцем.
При цьому нормами пункту 1 частини першої статті 20 Закону від 24.06.2004 № 1875-IV та пунктом 1 частини першої статті 7 Закону від 09.11.2017 № 2189-VIII визначено, споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону від 24.06.2004 № 1875-IV та пунктом 5 частини другої статті 7 Закону від 09.11.2017 № 2189-VIII обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Указана позиція є сталою та послідовною, яку суд касаційної інстанції сформував щодо застосування норм Закону від 24.06.2004 № 1875-IV (попередню редакцію) та і Закону від 09.11.2017 № 2189-VIII (чинна редакція). Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17 та постановах Верховного Суду від 26.09.2018 у справі № 750/12850/16-ц, від 06.11.2019 у справі № 642/2858/16, від 04.09.2022 у справі № 201/1807/21, від 07.11.2023 у справі № 643/17352/20, від 22.12.2023 у справі № 607/2611/22, від 25.03.2024 у справі № 462/1232/23.
Суд враховує, що за обставинами цієї справи договір було опубліковано в засобах масової інформації (газета "Слобода"), тарифи визначались органом місцевого самоврядування, жодних заперечень, зауважень щодо наданих послуг відповідачі не заявляли (відповідні докази до суду не надані). Так, ОСОБА_1 у судовому засіданні вказував про неналежність наданих послуг, визначених тарифів тощо, однак жодних доказів в розумінні статей 76 – 80 ЦПК України на підтвердження звернення до надавача послуг протягом усього терміну надання послуг (з 2007 до 2025 року) відповідач не надав (відмови від отримання послуг, звернення зі скаргами, зауваженням до наданих послу тощо). А тому такі доводи суд відхиляє.
У цьому контексті суд враховує доктрину venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі – "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.
Так, суд враховує, що послуги надавались досить довгий період, з березня 2007 року до грудня 2025 року. Жодних відомостей про заперечення щодо отримання таких послуг, їх якості, періодичності надання тощо відповідачі не надала, а тому відповідні поведінка вказує, що відповідачі отримували відповідні. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Жодних доказів на підтвердження відповідних обставин відповідачі не надали.
Суд перевірив довідку про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_2 за період з 01.03.2007 до 01.12.2025, яка відповідає визначеним органом місцевого самоврядування тарифам і складає 41 406,13 грн. Відповідачі розміру наданих послуг не заперечували, контррозрахунок не подавали.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України).
Відповідно до частини третьої статті 9 Закону від 09.11.2017 № 2189-VIII дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Указані положенням відповідають загальним правилами про солідарну відповідальність встановленими цивільним законодавством (статті 541, 543 ЦК України).
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів факт надання послуг, однак відповідачі такі в порушення 525, 526 ЦК України та пункту 5 частини третьої статті 20 Закону від 24.06.2004 № 1875-IV, пункту 5 частини другої статті 7 Закону від 09.11.2017 № 2189-VIII не оплатили, а тому позовні вимоги про солідарне стягнення заборгованості є обґрунтованими за період з 01.03.2007 до 01.12.2025 у сумі 41 406,13 грн.
Щодо позовної давності
Суд враховує, що позов заявлено за період з 01.03.2007 до 01.12.2025.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (частина третя статті 267 ЦК України).
Суд враховує, що всі відповідачі обізнані про розгляд справи, що підтверджується їхніми заявами по суті та процесуальними. У жодній із вказаних заяв не було заявлено про застосування позовної давності у чіткій, зрозумілій формі. У судовому засіданні був особисто присутній один з відповідачів, ОСОБА_1 . На питання суду, чи зрозуміло йому за який строк пред`явлено вимоги (з березня 2007 до грудня 2025 року) та чи немає з цього приводу у нього заяв, відповідач відповів ствердно, що розуміє, за який строк пред`явлено вимоги. Жодної заяви з цього приводу не зробив.
За таких обставин, суд зазначає, що суд може застосувати позовну давність виключно за заявою сторони справі (частина третя статті 267 ЦК України), однак така не була зроблена жодною із сторін у справі, а тому у суду відсутні підстави для застосування такої в силу імперативних приписів цивільного законодавства.
Висновки за результатами розгляду заяви
Отже, позовні вимоги Підприємства до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі.
Судові витрати
Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідачів судовий збір (2 422,20 грн), витрати на отримання витягу на нерухоме майно (80 грн).
Питання про стягнення судового збору та витрат на отримання витягу суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог, порівну з кожного з відповідачів.
Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 49, 133, 141, 223, 263 – 265, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
1. Позовні вимоги Комунального підприємства "Житлокомсервіс" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задовольнити.
2. Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства "Житлокомсервіс" заборгованість з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі у розмірі 41 406,13 грн за період з 01.03.2007 до 01.11.2025.
3. Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства "Житлокомсервіс" витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 гривень, з кожного по 757 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 11.05.2026.
Учасники справи:
Позивач (стягувач): Комунального підприємства "Житлокомсервіс" (61052, м. Харків, вул. Конторська, будинок 35; ЄДРПОУ 34467793).
Відповідачі (боржники):
ОСОБА_2  ( АДРЕСА_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ).
ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

Суддя           Роман ВІТЮК