Справа №461/3562/26
Провадження №3/461/1448/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2026 року суддя Галицького районного суду м. Львова Зубачик Н.Б., при секретарі судових засідань Чубей К.А., за участю представника Львівської митниці Лубоцького Б.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Львівської митниці про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 закордонний паспорт НОМЕР_1 від 17.10.2017, виданий органом 6391, ідентифікаційний код - НОМЕР_2 
за ч.3 ст.471 Митного кодексу України -
в с т а н о в и в:
10 травня 2026 року близько 09 год. 11 хв., ОСОБА_1 , в якості пасажира прямувала в Республіку Польща з України через пункт пропуску "Шегині-Медика", митного поста "Мостиська" Львівської митниці, автомобілем марки «TESLA» модель «Y», реєстраційний номер Чеської Республіки - НОМЕР_3 , обравши для слідування смугу спрощеного митного контролю «зелений коридор», чим заявила про відсутність будь-яких товарів, які підлягають обов?язковому декларуванню та оподаткуванню або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження.
У ході митного контролю автомобіля марки «TESLA» модель «Y», реєстраційний номер
Чеської Республіки - НОМЕР_4 , виникла підозра щодо наявності в ньому товарів, які належать до категорії товарів, що підлягають обов?язковому декларуванню та оподаткуванню. В подальшому під час проведення митного огляду транспортного засобу та особистих речей ОСОБА_1 , з використанням службової собаки за кличкою “Алсу”, в сумці з медичними препаратами, яка знаходилася в багажному відділенні автомобіля виявлено лікарські засоби іноземного фабричного виробництва з маркуванням «Amigraine ADCO» (діюча речовина - ерготамін) в кількості 90 таблеток, що згідно постанови КМУ № 770 таблиці IV списку І відноситься до прекурсорів, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю. Дозвільних документів на право переміщення через митний кордон України вказаних лікарських засобів ОСОБА_1 не надала.
Таким чином, ОСОБА_1 вчинила дії щодо недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території, та які переміщуються громадянами.
Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.471 Митного кодексу України.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак 28.05.2026 її представник - адвокат Босенко М.О. через систему “Електронний суд” подала письмові пояснення та клопотання про звільнення від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю, в яких просить визнати вчинене ОСОБА_1 правопорушення малозначним, звільнити її від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КупАП, закрити провадження у справі, обмежившись усним зауваженням та проводити розгляд справи за відсутності правопорушника. В обгрунтування таких зазначає, що ОСОБА_1 свою вину у порушенні митних правил визнає повністю та щиро розкаюється у допущеному порушенні. Разом з тим, просить врахувати те що, лікарських засіб «Amigraine ADCO» використовується нею виключно для особистих потреб та зумовлений станом її здоров`я, оскільки вона тривалий час страждає на сильні головні болі та напади мігрені, які мають систематичний характер та суттєво впливають на її повсякденне життя, працездатність та загальний стан здоров`я. Напади завчасно передбачити неможливо, тому постійно є необхідність мати з собою лікарський засіб, який може покращити стан. Також вказує, що препарат був виключно для особистого використання, перебував у заводській упаковці та знаходився серед особистих речей. Будь-якої мети збуту, передачі третім особам чи іншого незаконного використання лікарського засобу ОСОБА_1 не мала. На підтвердження вищезазначеного надає лікарські висновки, а саме: копію консультації спеціаліста від 04.05.2026 та копію рецепта №36 від 11.05.2026. Відтак, вважає, що вказані вище обставини та факти вказують, що ОСОБА_1 не мала умислу на вчинення даного порушення митних правил, так як їй не було відомо про наявність у лікарському засобі діючої речовини, вільний обіг якої обмежено.
Представник Львівської митниці в судовому засіданні вважав доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, просив визнати її винною та визначити міру покарання. 
Відповідно до ст.526 МК України суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що не з`явилася на виклик, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи.
Також, слід зазначити, що в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до ст. 486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Згідно вимог ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Заслухавши пояснення представника Львівської митниці, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Частиною 3 статті 471 МК України передбачена відповідальність за недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами. Відповідно до примітки зазначеної статті недекларуванням у цій статті вважається не заявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор")".
Відповідно до ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Відповідно до ч.2 ст.366 МК України, канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.
Згідно з ч.5 ст.366 МК України обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.
Громадяни, які проходять (проїжджають транспортними засобами особистого користування) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язку дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України та від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених цим Кодексом (ч.6 ст.366 МК України). 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у діях  ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України, а саме обравши смугу спрощеного митного контролю, остання намагалася перемістити через митний кордон України товар, переміщення якого через митний кордон України обмежено законодавством України, тобто недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо вивезення за межі митної території України, що підтверджується: протоколом про порушення митних правил №0712/UA209000/2026 від 10.05.2026; копією паспорта ОСОБА_2 ; копією контрольного талону; копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; актом проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 10.05.2026; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , відповідно до яких остання зазначила, що під час проходження митного контролю, працівники митниці виявили в неї серед лікарських засобів препарат «Amigraine ADCO» в кількості три упаковки. Про те, що препарат містить у складі заборонену речовину не знала; описом вилученого товару; довідкою про орієнтовну вартість товару; повідомленням № 192/26 про протиправне діяння, що містить ознаки злочину; доповідною та службовою записками.
З наведених доказів вбачається, що вони доводять факт та порядок перетину митного кордону даною особою, обставини виявлення незадекларованого товару, його найменування, вартість та кількість.
Аналізуючи наведені докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України, доведена повністю. 
Разом з тим, суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_1 положень ст. 22 КУпАП та звільнення її від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення.
Так, відповідно до ст. 22 КУпАП малозначним може бути визнано лише таке правопорушення, яке хоча формально і містить ознаки складу адміністративного правопорушення, однак через характер вчиненого діяння, спосіб його вчинення, роль правопорушника, розмір заподіяної чи потенційної шкоди та інші обставини не становить істотної загрози охоронюваним законом суспільним відносинам.
У даному випадку предметом правопорушення були лікарські засоби, що містять ерготамін, який відповідно до законодавства України належить до прекурсорів, обіг яких обмежено та щодо яких встановлено спеціальні заходи державного контролю. Обравши для проходження митного контролю канал спрощеного митного контролю «зелений коридор», ОСОБА_1 фактично заявила про відсутність товарів, переміщення яких через митний кордон України обмежено або потребує письмового декларування та наявності відповідних дозвільних документів. Виявлення таких товарів стало можливим лише в результаті проведення митного огляду із залученням службової собаки, а не внаслідок добровільного повідомлення особою про їх наявність.
При цьому, суд бере до уваги доводи сторони захисту про те, що зазначений лікарський засіб призначався для особистого використання. Однак, наведені обставини не спростовують факту порушення встановленого державою порядку переміщення через митний кордон України товарів, щодо яких діють спеціальні обмеження, та самі по собі не свідчать про малозначність вчиненого діяння, оскільки переміщення через митний кордон України лікарських засобів, які містять речовини з обмеженим обігом, допускається лише за умови дотримання встановлених законодавством вимог щодо їх декларування та документального підтвердження правомірності такого переміщення. 
Таким чином, оцінюючи доводи сторони захисту щодо використання лікарського засобу виключно для особистих потреб та наявності медичних показань для його застосування, суд враховує, що на підтвердження зазначених обставин було надано, зокрема, копію рецепта № 36 від 11.05.2026. Разом з тим із матеріалів справи вбачається, що факт виявлення незадекларованого лікарського засобу та складання протоколу про порушення митних правил мали місце 10.05.2026, тобто до дати видачі зазначеного рецепта. За таких обставин наданий рецепт не може бути належним підтвердженням наявності у ОСОБА_1 відповідних дозвільних чи медичних документів на момент переміщення товару через митний кордон України та не спростовує встановленого факту порушення митних правил.
Враховуючи сукупність наведених обставин, предмет правопорушення та спосіб його вчинення, суд дійшов висновку про відсутність виняткових підстав для застосування до ОСОБА_1 положень ст. 22 КУпАП та звільнення її від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю.
Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, обставин справи, особи порушника, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, визнала свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення та щиро розкаялася, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати стягнення у виді штрафу, в межах встановлених санкцією ч.3 ст.471 МК України, з конфіскацією вилученого товару.
Відповідно до ст.520 МК України, витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.
Таким чином, з особи, яка притягається до відповідальності, підлягають стягненню витрати, понесені митним органом за зберігання товарів, які стали предметом порушення митних правил.
На підставі ч.1 ст.519 МК України з  ОСОБА_1  необхідно стягнути на користь Львівської митниці витрати за зберігання товару на складі митниці у сумі 19,73 грн.
Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Керуючись ст.ст.458, 459, 461, 471, 486, 527, 528 МК України, ст. 283 КУпАП, суд –
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 Митного кодексу України, та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.
Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0712/UA209000/2026 від 10.05.2026 товар – конфіскувати.
Стягнути з  ОСОБА_1  витрати за зберігання на складі митниці товарів, які є предметом порушення митних правил у розмірі 19 (дев`ятнадцять) грн. 73 коп.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. судового збору.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.
У відповідності до ч.1 ст.307 КУпАП штраф правопорушником повинен бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
На підставі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя        Зубачик Н.Б.