ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2026 року 	 	справа № 160/10462/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Баранник Н.П.,
суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А., 
за участю секретаря судового засідання: Тарантюк А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року у справі № 160/10462/25 (суддя Турлакова Н.В., справа розглянута за правилами загального позовного провадження) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясна фабрика «ДЖАЗ ПЛЮС»» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "М`ясна фабрика "ДЖАЗ ПЛЮС" (далі позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі відповідач):
- від 13.03.2025р. № 0135290713 стосовно донарахованого податку на прибуток у сумі 11 596 007, 50 грн.;
- від 13.03.2025р. №0135300713 стосовно донарахованого податку на додану вартість на суму 9 707 860, 50 грн..
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року позовні вимоги було задоволено у повному обсязі. Суд визнав протиправними та скасував оскаржені позивачем податкові повідомлення-рішення відповідача.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неналежну оцінку судом доказів у справі, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. 
Апеляційна скарга обґрунтована з посиланням на висновки перевіряючих осіб, які зроблено в акті перевірки та яким, на думку заявника апеляційної скарги, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки. 
Відповідач зазначає, що під час перевірки позивачем не було надано письмових пояснень щодо сум розподільчого балансу ТОВ “М`ясна фабрика “Джаз плюс” у зв`язку з виділом, який передавався ТОВ “Роуд Лімітед Компані”. У підприємства ТОВ “Роуд лімітед компані” з моменту реєстрації (16.06.2021) відсутні розрахункові рахунки в установах банку, звітність за формою 20-ОПП не подано, підприємство не звітувало про найманих працівників (форма 1-ДФ), не подало жодної податкової звітності, інформація щодо наявності місць зберігання – відсутня. Враховуючи те, що підприємство ТОВ “Роуд лімітед компані” було створено та використано виключно під оформлення процедури виділу, та не провадило господарської діяльності, виникає сумнів щодо доцільності та факту реальної передачі у зв`язку з виділом частини Активу/Пасиву ТОВ "М`ясна Фабрика "Джаз Плюс" на ТОВ “Роуд лімітед компані”. Також, оскільки ТОВ “Роуд лімітед компані” не є платником ПДВ, не можливо встановити подальшу реалізацію продукції, яка відповідно розподільчого балансу була передана від ТОВ "М`ясна Фабрика "Джаз Плюс". За результатами аналізу документального оформлення операції з виділення активів та зобов`язань встановлено, що сукупність обставин, що характеризують дану операцію, не підтверджують реальність здійснення господарської операції. 
Крім того, на думку скаржника, судом безпідставно не враховано як належний доказ, на який посилався контролюючий орган - вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.05.2024 у справі № 932/2117/24. Цим вироком суду директора контрагента позивача ТОВ “ЗАХІД МІТ” ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України. Спостерігається відсутність факту реального вчинення господарської операції по взаємовідносинам ТОВ "М`ясна Фабрика "Джаз Плюс" з ТОВ “ЗАХІД МІТ”. Досліджені операції спрямовані на документальне оформлення постачання товарів, але не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними. 
Також аналізом первинних та бухгалтерських документів не підтверджено використання в господарській діяльності підприємства позивача паливно-мастильних матеріалів у ряду контрагентів, у зв`язку з ненаданням платником в ході перевірки документів, на підставі яких здійснювалось списання ПММ, а саме подорожніх листів з детальним відображенням господарської операції та наказів якими затверджено норми списання пального на підприємстві.
Відповідач вважає, що оскаржені позивачем податкові повідомлення-рішення є правомірними та такими, що прийняті відповідно до вимог чинного законодавства і суду не було законних підстав для їх скасування. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване. За позицією позивача, ним до перевірки були надані всі необхідні пояснення та вичерпну інформацію відповідно до запитів, а також розшифровка сум та докладна інформація про активи, які передаються. Всі дані були наведені у передавальному акті до розподільчого балансу, підписаному обома сторонами та засвідченому нотаріально 14.06.2021, в якому зазначені всі активи та зобов`язання, що передаються підприємству, що виділяється. Всі документи, необхідні для здійснення реорганізації шляхом виділення, були оформлені згідного чинного законодавства. Стосовно взаємовідносин з підприємством ТОВ "Захід Міт" та наявності вироку щодо керівника останнього, то документи щодо господарської діяльності не можуть вважатися неналежно оформленими лише на тій підставі, що хтось підробив документи для державної реєстрації юридичної особі. Рух активів і коштів підтверджений всіма необхідними документами, які були надані позивачем під час перевірки. Також позивач спростовує доводи відповідача у скарзі та наполягає, що ним в рамках перевірки надавався реєстр подорожніх листів, на підставі яких були списані паливно-мастильні матеріали. Висновки податкового органу про непідтверджене використання палива є безпідставними. Аналіз не вибіркових, а всіх платіжних доручень на придбання та сплату паливно-мастильних матеріалів, вхідних первинних документів, реєстру подорожніх листів з вказанням всіх необхідних даних свідчить про реальність використання паливно-мастильних матеріалів та правильність їх обліку в бухгалтерських витратах. 
В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, наполягав на її задоволенні.
Представник позивача прохав залишити скаргу відповідача без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін. 
Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.
З матеріалів справи встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю “М`ЯСНА ФАБРИКА “ДЖАЗ ПЛЮС” (код ЄДРПОУ 41563548, 52200, Україна, Дніпропетровська обл., місто Жовті Води, вулиця М. Грушевського, будинок 88) зареєстровано 04.09.2017, про що внесено відповідний запис. Основний вид діяльності 10.11 Виробництво м`яса. Інші види діяльності: Розведення іншої великої рогатої худоби та буйволів, Розведення свиней, Допоміжна діяльність у тваринництві, Виробництво м`ясних продуктів, Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами, Оптова торгівля живими тваринами, Оптова торгівля шкірсировиною, шкурами та шкірою, Оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами, Інші види освіти, н.в.і.у., Роздрібна торгівля м`ясом і м`ясними продуктами в спеціалізованих магазинах, Вантажний автомобільний транспорт, Допоміжне обслуговування наземного транспорту.
ТОВ “М`ЯСНА ФАБРИКА“ДЖАЗ ПЛЮС” має експлуатаційний дозвіл №а-UA-04-10-05-I-SH,CP від 18.05.2018 року, п.6 М`ясо свійських копитних. Бійня. Потужність з розбирання та обвалювання м`яса. Дата державної реєстрації потужності 18.05.2018року. 
В розпорядженні Товариства наявні транспортні засоби, які використовуються в господарській діяльності на підставі договорів найму (оренди) транспортного засобу, засвідчених нотаріально, копії яких в кількості 14 шт. долучені позивачем до матеріалів справи та досліджені судом (т.4, а.с.146-169). 
Згідно договору суборенди нежитлових приміщень від 30.04.2022 року, укладеного між ТОВ "МІТ ПЛЕЙС" (суборендодавець) та ТОВ “М`ЯСНА ФАБРИКА“ДЖАЗ ПЛЮС” (суборендар), суборендарю передано в платне користування нежитлові приміщення загальною площею 2478,6 м.кв.
Наказом ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 21.11.2024 №5935-п, на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1, п.77.1, п.77.4 ст.77 ПК України, п.п.69.35-2 ПК України, п.2 ч.1 ст.13 розділу ІV, п.п.9-23 VІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", у зв`язку з включенням до плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на 2024 рік, призначено документальну планову виїзну перевірку ТОВ “М`ЯСНА ФАБРИКА“ДЖАЗ ПЛЮС” (код ЄДРПОУ 41563548) з 16.12.2024 тривалістю 20 робочих днів, за період діяльності 01.04.2021 - 30.09.2024рр.
Наказом ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 08.01.2025 №135-п було продовжено строк проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ “М`ЯСНА ФАБРИКА“ДЖАЗ ПЛЮС” з 13.01.2025 терміном на 10 робочих днів.
За результатами проведеної перевірки ГУ ДПС у Дніпропетровській області складено акт №398/04-36-07-13-04/41533548 від 31.01.2025.
Згідно акту, під час перевірки встановлено порушення податкового законодавства при проведення реорганізації шляхом виділу нового підприємства - Товариство з обмеженою відповідальністю "РОУД ЛІМІТЕД КОМПАНІ", яке за твердженням податкового органу створено та використано виключно під оформлення процедури виділу, та не провадило господарської діяльності, виникає сумнів щодо доцільності та факту реальної передачі у зв`язку з виділом частини активу/пасиву ТОВ “М`ЯСНА ФАБРИКА“ДЖАЗ ПЛЮС”" на ТОВ "РОУД ЛІМІТЕД КОМПАНІ".
За період, що перевірявся позивач мав господарські відносини з ТОВ “Захід Міт”, за наслідком яких ТОВ “М`ЯСНА ФАБРИКА“ДЖАЗ ПЛЮС”" завищено витрати, визначені за правилами бухгалтерського обліку, що призвело до заниження фінансового результату підприємства у сумі 6 055 410 грн.
В ході проведення перевірки, згідно наданих первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку, встановлено в період з 01.04.2021рр по 30.09.2024р. придбання ТОВ “„М`ЯСНА ФАБРИКА“ДЖАЗ ПЛЮС”" дизельного палива, газу скрапленого, бензину у ТОВ “Вест кард”, ТОВ “Вог ресурс”, ТОВ “Петрол партнер” з використанням паливних карток. Проте, аналізом первинних документів та даних бухгалтерського обліку не підтверджено використання в господарській діяльності підприємства палива дизельного, бензину та газу у ТОВ “Вест кард”, ТОВ “Вог ресурс”, ТОВ “Петрол партнер” в зв`язку із ненаданням платником в ході перевірки документів, на підставі яких здійснювалось списання ПММ.
Так, за висновками акту перевірки, перевіркою встановлено наступні порушення:
1. п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.44.1, п.44.2 ст.44 ПК України, ПСБО 16 "Витрати", в результаті чого ТОВ “„М`ЯСНА ФАБРИКА“ДЖАЗ ПЛЮС”" занижено податок на прибуток за період, що перевірявся на загальну суму 9276807 грн. у т.ч.:
- за 2021 рік - в сумі 5765908 грн. (І квартал 2021 року - 0 грн., ІІ квартал 2021 року - 4930603 грн., ІІІ квартал 2021 року - 4930603 грн., ІV квартал 2021 року - 5765906 грн.);
- за 2022 рік - в сумі 1232544 грн. (І квартал 2022 року - 0 грн., ІІ квартал 2022 року - 0 грн., ІІІ квартал 2022 року - 0 грн., ІV квартал 2022 року - 1232544 грн.);
- за 2023 рік - 1680860 грн. (І квартал 2023 року - 0 грн., ІІ квартал 2023 року - 0 грн., ІІІ квартал 2023 року - 512778 грн., ІV квартал 2023 року - 1680860 грн.);
- за 2024 рік - 597496 грн. (І квартал 2024 року - 76357 грн., ІІІ квартал 2024 року - 597496 грн.).
2. п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198 ПК України, в результаті чого встановлено заниження ТОВ “М`ЯСНА ФАБРИКА“ДЖАЗ ПЛЮС” податку на додану вартість на загальну суму 7766288 грн., у т.ч.: червні 2021 року - 6832981 грн., серпень 2023 року - 240513 грн., вересень 2023 року - 194099 грн., жовтень 2023 року - 241679 грн., листопад 2023 року - 172175 грн., січень 2024 року - 84841 грн.
3. встановлено нереєстрацію ТОВ “М`ЯСНА ФАБРИКА“ДЖАЗ ПЛЮС” податкових накладних в ЄРПН на адресу кінцевих споживачів, в результаті чого порушено п.201.10 ст.201 розділу V ПК України, що несе за собою відповідальність визначену згідно п.120-1.2 ст.120-1 ПК України;
4. п.54.2 ст.54, п.57.1 ст.57, пп.168.1.2 п.168.1 ст.168, пп.170.1.4 п.170.1 ст.170, абз. "а" п.176.2 ст.176 ПК України, в результаті чого встановлено неповне та несвоєчасне перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб з орендної плати.
Під час проведення перевірки ГУ ДПС у Дніпропетровській області направлялись позивачу запит №1 від 16.12.2024 про надання документів/копій документів, запит №7 від 07.01.2025 про надання документів/копій документів, запит №3 від 18.12.2024 Про надання документів та регістрів бухгалтерського обліку, запит №8 від 16.01.2025 про надання документів/копій документів.
20.02.2025 року Товариство подало заперечення на акт перевірки від 30.01.2025 року (вх.№23923/6).
Листом від 06.03.2025 року №19045/6/04-36-07-13-09, ГУ ДПС у Дніпропетровській повідомлено, що за результатами розгляду заперечень, комісія вирішила висновки акта перевірки №398/04-36-07-13-04/41533548 від 31.01.2025 вважати правомірними та такими, що відповідають нормам чинного законодавства, а заперечення ТОВ „М`ЯСНА ФАБРИКА“ДЖАЗ ПЛЮС” залишено без задоволення.
13.03.2025 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області, на підставі акта перевірки №398/04-36-07-13-04/41533548 від 31.01.2025, винесено податкові повідомлення-рішення:
-№0135290713, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у загальному розмірі 11 596 007,50 грн. (за податковими зобов`язаннями 9 276 806 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 2319201,50 грн.);
-№0135300713, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у загальному розмірі 9 707 860,00 грн. (за податковими зобов`язаннями – 7 766288 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 1 941 572 грн).
Вважаючи податкові повідомлення-рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з позовом про їх скасування. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції визнав необгрунтованими та не підтвердженими належними доказами висновки податкового органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства. Відтак, суд дійшов переконання, що податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 13.03.2023 р. за №0135290713 та №0135300713 є необґрунтованими та підлягають скасуванню.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Щодо висновків відповідача про порушення податкового законодавства під час проведення реорганізації шляхом виділу нового підприємства - Товариство з обмеженою відповідальністю "РОУД ЛІМІТЕД КОМПАНІ", яке за твердженням податкового органу створено та використано виключно під оформлення процедури виділу, та не провадило господарської діяльності.
Згідно з частиною першою статті 56 Господарського кодексу України (далі ГК України, тут і далі в редакції, чинній на момент існування спірних правовідносин) суб`єкт господарювання - господарська організація, яка може бути утворена за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу, а у випадках, спеціально передбачених законодавством, також за рішенням інших органів, організацій і фізичних осіб шляхом заснування нової господарської організації, злиття, приєднання, виділу, поділу, перетворення діючої (діючих) господарської організації (господарських організацій) з додержанням вимог законодавства.
Відповідно до частини першої статті 109 Цивільного кодексу України (далі ЦК України, тут і далі в редакції чинній на момент існування спірних правовідносин) виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб.
Статтею 47 Закону № 2275-VIII встановлено, що виділом є створення одного або більше товариств із переданням йому (їм) згідно з розподільним балансом частини майна, прав та обов`язків товариства, з якого здійснюється виділ, без припинення останнього.
Згідно з частиною другою статті 109 ЦК України після прийняття рішення про виділ учасники юридичної особи або орган, що прийняв рішення про виділ, складають та затверджують розподільчий баланс.
Частинами третьою, четвертою статті 109 ЦК України передбачено, що юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Юридична особа, з якої був здійснений
виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу.
Якщо юридичних осіб, що утворилися внаслідок виділу, дві або більше, субсидіарну відповідальність вони несуть спільно з юридичною особою, з якої був здійснений виділ, солідарно. Якщо після виділу неможливо точно встановити обов`язки особи за окремим зобов`язанням, що існувало у юридичної особи до виділу, юридична особа, з якої здійснено виділ, та юридичні особи, що були створені внаслідок виділу, несуть солідарну відповідальність перед кредитором за таким зобов`язанням.
Згідно з частиною четвертою статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», у разі виділу юридичних осіб здійснюється державна реєстрація юридичних осіб, утворених у результаті виділу, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, про юридичну особу, з якої здійснено виділ, щодо юридичної особи - правонаступника.
Виділ вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі, про юридичну особу, з якої здійснено виділ, щодо юридичної особи - правонаступника.
Відповідно до підпункту 98.1.4 пункту 98.1 статті 98 ПК України (тут і далі в редакції чинній на момент існування спірних правовідносин) під реорганізацією платника податків розуміється зміна його правового статусу, яка передбачає виділення з платника податків інших платників податків, а саме, передача частини майна платника податків, що реорганізується, до
статутних фондів інших платників податків в обмін на їх корпоративні права, внаслідок якого не відбувається ліквідація платника податків, що реорганізується.
Пунктом 98.3. статті 98 ПК України встановлено, що реорганізація платника податків шляхом виділення з його складу іншого платника податків або внесення частини майна платника податків до статутного фонду іншого платника податків без ліквідації платника податків, який реорганізується, не тягне за собою розподілу грошових зобов`язань чи податкового боргу між таким платником податків та особами, утвореними у процесі його реорганізації, чи встановлення їх солідарної відповідальності за порушення податкового законодавства, крім випадків, коли за висновками контролюючого органу така реорганізація може призвести до неналежного погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу платником податків, який реорганізується. Рішення про застосування солідарної або розподільної відповідальності за порушення податкового законодавства може бути прийняте контролюючим органом у разі, коли майно платника податків, що реорганізується, перебуває у податковій заставі на момент прийняття рішення про таку реорганізацію.
Підпунктом 14.1.202 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.
Відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), натовари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Згідно з підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 ПК України не є об`єктом оподаткування операції з реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення та перетворення) юридичних осіб.
У постановах від 25 травня 2021 року у справі № 822/2434/16 та від 22 січня 2026 року у справі № 280/10715/23 Верховний Суд зазначив, що операції щодо передачі за розподільчим балансом основних фондів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів, дебіторської та кредиторської заборгованості, інших активів та зобов`язань за рішенням власників або уповноваженого ними органу при утворенні нового підприємства шляхом реорганізації (виділу) не можуть вважатися операціями з поставки ТМЦ у розумінні податкового законодавства.
Аналогічна правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду від 19 січня 2023 року у справі № 810/4427/18, від 28 квітня 2025 року у справі № 320/6091/24, від 13 жовтня 2025 року у справі №160/29715/23.
Судом встановлено, що згідно Протоколу №19-04/2021 загальних зборів учасників ТОВ “М`ЯСНА ФАБРИКА“ДЖАЗ ПЛЮС” від 19.04.2021 року, посвідченого нотаріально, зокрема вирішено виділити із ТОВ “М`ЯСНА ФАБРИКА“ДЖАЗ ПЛЮС” нову юридичну особу, шляхом переходу за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків товариства до новоствореної юридичної особи.
Згідно протоколу №14-06/2021 загальних зборів учасників ТОВ “М`ЯСНА ФАБРИКА“ДЖАЗ ПЛЮС” від 14.06.2021 року, посвідченого нотаріально, вирішено затвердити розподільчий баланс і передавальний акт ТОВ „М`ЯСНА ФАБРИКА“ДЖАЗ ПЛЮС” у зв`язку з виділом.
Так, протоколом загальних зборів №14-06/2021 від 14.06.2021 року затверджено Розподільчий баланс ТОВ „М`ЯСНА ФАБРИКА“ДЖАЗ ПЛЮС” у зв`язку з виділом, згідно якого до правонаступника за цим розподільчим балансом передається актив, загальною балансовою вартістю 34164906,12 грн.
Додатком до Розподільчого балансу ТОВ “М`ЯСНА ФАБРИКА“ДЖАЗ ПЛЮС” про виділ активів та пасивів для створення шляхом виділу ТОВ "РОУД ЛІМІТЕД КОМПАНІ" - Передавальний акт із переліком активів по рядку 1102 до розподільчого балансу в розмірі 24426875,43 грн., по рядку 1103 до розподільчого балансу в розмірі 9725894,21 грн., по рядку 1104 до розподільчого балансу в розмірі 12136,48 грн., із переліком зобов`язань по рядку 1615 до розподільчого балансу в розмірі 20472354,59 грн., зобов`язань по рядку 1420 до розподільчого балансу в розмірі 6772665,56 грн., зобов`язань по рядку 1690 до розподільчого балансу в розмірі 6919885,97 грн.
22.06.2021 року між ТОВ "РОУД ЛІМІТЕД КОМПАНІ" (поклажодавець) та ТОВ “М`ЯСНА ФАБРИКА“ДЖАЗ ПЛЮС” (зберігач) укладено договір відповідального зберігання майна №23062021/1, згідно предмета якого, зберігач зобов`язується на умовах, встановлених даним договором, зберігати майно, передане йому поклажодавцем і повернути майно на першу вимогу поклажодавця. Загальна вартість майна, що передається на відповідальне зберігання становить 34164906,12 грн. 
Виконання зазначеного договору підтверджується актом прийому-передачі майна на відповідальне зберігання від 23.06.2021 року.
23.06.2021 року складено акт прийому-передачі оборотних активів ТОВ "РОУД ЛІМІТЕД КОМПАНІ" на загальну суму 34164906,12 грн., акт прийому-передачі документів ТОВ "РОУД ЛІМІТЕД КОМПАНІ".
23.06.2021 року між гр. ОСОБА_2 (продавець-1), ОСОБА_3 (продавець-2) та гр. ОСОБА_4 (покупець) укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "РОУД ЛІМІТЕД КОМПАНІ" (код ЄДРПОУ 44293234), згідно предмета якого продавці передають покупцю, а покупець набуває у продавців частки в статутному капіталі товариства.
23.06.2021 року складено Акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі ТОВ "РОУД ЛІМІТЕД КОМПАНІ" (44293234), який посвідчено нотаріально, згідно якого ОСОБА_2 (продавець-1) та ОСОБА_3 (продавець-2), ОСОБА_4 (покупець) у зв`язку з укладанням договору купівлі-продажу частки (частини частки у статутному капіталі ТОВ "РОУД ЛІМІТЕД КОМПАНІ" передали по 100% від своєї частки у статутному капіталі товариства, а покупець прийняв частку у статутному капіталі товариства у розмірі 500 грн., що складає 50% частки у статутному капіталі товариства.
Згідно рішення учасника №2 ТОВ "РОУД ЛІМІТЕД КОМПАНІ" від 23.06.2021 року, посвідченого нотаріально, вирішено призначити на посаду директора товариства ОСОБА_4 з 29.06.2021 року.
Судом першої інстанції констатовано, що встановленими обставинами справи підтверджується, а контролюючим органом не спростовано, що державна реєстрація ТОВ «РОУД ЛІМІТЕД КОМПАНІ» як юридичної особи, не скасовувалась та судом фіктивною не визнавалась.
Встановлюючи наявність підстав для застосування до спірних правовідносин положень підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України відповідач виходив з сумнівів щодо доцільності та факту реальної передачі під час проведення дій щодо виділу частини активу/пасиву позивача на ТОВ «РОУД ЛІМІТЕД КОМПАНІ».
Відповідно до підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Отже, якщо платник податку на додану вартість починає використовувати товари/послуги/необоротні активи, які були попередньо придбані з податком на додану вартість із формуванням податкового кредиту на ці суми, в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, то він повинен нарахувати податкові зобов`язання з податку на додану вартість, виходячи із бази оподаткування, визначеної в порядку, передбаченому пунктом 189.1 статті 189 ПК України (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу). 
Для висновку про наявність підстав для нарахування податкових зобов`язань на підставі положень підпункту 198.5 статті 198 ПК України слід встановити факт неоподатковуваного/негосподарського використання товарів (послуг) і необоротних активів.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11 липня 2024 року у справі №360/4169/21.
При цьому використання придбаних товарів поза межами господарської діяльності є ключовим фактором для застосування положень підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України.
У постанові від 24 січня 2023 року у справі № 560/7669/21 Верховний Суд сформував висновок, відповідно до якого, якщо платник податку на додану вартість починає використовувати товари/послуги/необоротні активи, які були попередньо придбані з податком на додану вартість із формуванням податкового кредиту на ці суми, в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, то він повинен нарахувати податкові зобов`язання з податку на додану вартість, виходячи із бази оподаткування визначеної в порядку передбаченому пунктом 189.1 статті 189 Податкового кодексу України (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу). Правове регулювання, запроваджене підпунктом «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України, полягає у тому, що шляхом нарахування податкових зобов`язань вилучається (списується) попередньо сформований податковий кредит. Під час перевірки правильності формування податкового кредиту предметом доказування є обставини, які мали місце на момент віднесення сум ПДВ до складу податкового кредиту, а під час вирішення питання виникнення у платника обов`язку, встановленого підпунктом «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України, - обставини, які мали місце у періоді виявлення факту припинення використання товару/необоротного активу у власній господарській діяльності платника податків.
За правилами підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.
Отже, зміст поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає обов`язкову спрямованість будь-якої операції платника на отримання позитивного економічного ефекту, тобто на приріст (збереження) активів платника (їх вартість), а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому. У той же час, не обов`язково, аби економічний ефект спостерігався негайно після вчинення операції. Не виключено, що такий ефект настане в майбутньому, а також не виключено, що в результаті об`єктивних причин економічний ефект може не настати взагалі. Зокрема, операція може виявитись збитковою, і це є одним із варіантів нормального перебігу подій при здійсненні господарської діяльності.
Як правильно зазначив суд у даній справі, формальна низька активність або тимчасове призупинення господарської діяльності новоствореного товариства не може слугувати доказом нереальності виділу.
Як зазначено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року у справі № 160/32652/24: реорганізація юридичної особи шляхом виділу полягає у перерозподілі активів і зобов`язань, на базі яких і створюється нова юридична особа, за розподільчим балансом, що не є цивільно-правовим договором, оскільки не передбачає передачу права власності на передане майно, а здійснюється шляхом включення валових активів одного підприємства до складу валових активів іншого підприємства. 
Таким чином, виділена частка майна в процесі реорганізації юридичної особи шляхом виділення частини майна за розподільчим балансом не є продажем (реалізацією) товарів в тлумаченні підпункту 14.1.202, пункту 14.1 статті 14 ПК України. Платник ПДВ, що реорганізується шляхом приєднання, злиття, перетворення, поділу та виділу відповідно до закону, не здійснює ні нарахування податкових зобов`язань на товари/послуги, необоротні активи, суми податку по яких були включені до складу податкового кредиту і які не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такого платника податку, ні зменшення податкового кредиту по операціях з їх придбання. Операції з виділу не призводять до зростання власного капіталу, а отже відсутня умова для оподаткування податком на прибуток частини майна, що передається за розподільчим балансом новій юридичній особі, відтак сума зменшеної кредиторської заборгованості не включається до складу інших доходів відповідного звітного періоду.
Судом не встановлено порушень з податку на прибуток. Податковий орган в акті перевірки фактично прирівняв передачу кредиторської заборгованості (зобов`язань) до її прощення (списання) та вважав це доходом позивача. Між тим, позивачем надано суду докази на підтвердження того, що поточні зобов`язання позивача частково передані правонаступнику і надалі підлягають погашенню вже новим боржником -ТОВ "Роуд Лімітед Компані". 
Відтак, не знайшли свого підтвердження висновки податкового органу, що позивачем в порушення п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України занижено дохід від будь-якої діяльності та порушення п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198 ПК України, що призвело до заниження податкових зобов`язань по ПДВ.
Щодо виявлених податковим органом порушень по взаємовідносинам позивача з ТОВ "ЗАХІД МІТ". Реальність таких відносин контролюючим органом поставлено під сумнів.
Так, судом встановлено, що одним з контрагентів позивача було Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАХІД МІТ".
Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "ЗАХІД МІТ" (код ЄДРПОУ 43098594, 03126, Україна, місто Київ, Б. Гавела Вацлава, будинок 24) зареєстровано 08.07.2019, про що внесено відповідний запис. Основний вид діяльності 46.32 Оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами.
Згідно Витягу №2207014500085 з реєстру платників податку на додану вартість, ТОВ "ЗАХІД МІТ" з 01.08.2019 року є платником податку на додану вартість. Має відритий рахунок у банку, що підтверджується у довідці АТ "Комерційний індустріальний банк" від 04.01.2022 №б/н.
14.08.2023 року між ТОВ "ЗАХІД МІТ" (постачальник) та ТОВ “М`ЯСНА ФАБРИКА“ДЖАЗ ПЛЮС” (покупець) укладено договір поставки №14/08-23-1, за умовами якого постачальник продає, а покупець купує окремими партіями товар в кількості, по ціні та на суму, що зазначатиметься кожного разу на кожну окрему партію товару у видаткових накладних, у на умовах, викладених у даному договорі. 
Оплата здійснюється за кожну отриману партію товару, що постачається постачальником, в сумі, зазначеній в видаткових накладних, які являються невід`ємною частиною цього договору. (п.3.1. договору).
Поставка товару за договором №14/08-23-1 від 14.08.2023р. підтверджується наступними документами, копії яких наявні в матеріалах справи: рахунок на оплату №475 від 16.08.2023, видаткова накладна №460 від 16.08.2023р., ТТН №460 від 16.08.2023р., декларація виробника на м`ясо та субпродукти №51, рахунок на оплату №490 від 21.08.2023р., видаткова накладна №473 від 21.08.2023р., ТТН №473 від 21.08.2023, декларація виробника на м`ясо та субпродукти №52-2, рахунок на оплату №497 від 24.08.2023, видаткова накладна №480 від 24.08.2023, ТТН №480 від 24.08.2023, рахунок на оплату №516 від 31.08.2023, видаткова накладна №499 від 31.08.2023, ТТН №499 від 31.08.2023, декларація виробника на м`ясо та субпродукти №54-2, рахунок на оплату №523 від 04.09.2023, видаткова накладна №508 від 04.09.2023, ТТН №508 від 04.09.2023, рахунок на оплату №531 від 07.09.2023, видаткова накладна №516 від 07.09.2023, ТТН №516 від 07.09.2023, рахунок на оплату №548 від 11.09.2023, видаткова накладна №585 від 11.09.2023, ТТН №585 від 11.09.2023, декларація виробника на м`ясо та субпродукти №2-5, рахунок на оплату №561 від 14.09.2023, видаткова накладна №544 від 14.09.2023, ТТН №544 від 14.09.2023, рахунок на оплату №597 від 14.09.2023, ТТН №Р763 від 13.11.2023, декларація виробника на м`ясо та субпродукти №26, рахунок на оплату №840 від 30.11.2023, видаткова накладна №833 від 30.11.2023, ТТН №Р833 від 02.11.2023, рахунок на оплату №2 від 03.01.2024, видаткова накладна №2 від 03.01.2024, ТТН №Р2 від 03.01.2024, декларація виробника на м`ясо та субпродукти №53, платіжна інструкція №1528 від 22.08.2023, №1561 від 31.08.2023, №1576 від 01.09.2023, №1586 від 04.09.2023, №1597 від 05.09.2023 та ін.
За змістом частини другої статті 9 Закону № 996-ХIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Правилу цієї норми Закону № 996-ХIV кореспондує зміст пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 (далі - Положення).
Підтвердженням господарської операції, виходячи з визначення Закону № 996-ХIV, є саме рух матеріальних активів та коштів між контрагентами, натомість первинна документація є відображенням такої операції.
Господарські операції для визначення податкового кредиту та витрат, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Із посиланням на вирок Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 01.05.2024 у справі №932/2117/24, яким директора ТОВ "ЗАХІД МІТ" ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України, відповідач стверджує, що первинні документи, які стали підставою формування податкового кредиту та податкових зобов`язань, виписані/отримані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання/реалізації товарів, робіт чи послуг. 
За позицією контролюючого органу, досліджені операції ТОВ "М`ясна фабрика "ДЖАЗ ПЛЮС" з ТОВ "ЗАХІД МІТ", спрямовані лише на документальне оформлення постачання товарів, проте не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними.
Суд дослідив обставини, встановлені вироком суду і викладені в акті перевірки, та дійшов висновку, що обставини встановлені у вироку Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 01.05.2024 у справі №932/2117/24 не свідчать про наявність фактів порушення позивачем вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "ЗАХІД МІТ" у перевіряємий період.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що факт здійснення спірних господарських операцій підтверджується: податковими та видатковими накладними, рахунками на оплату, платіжними дорученнями, ТТН та ін. У позивача наявні виробничі засоби, трудові ресурси, приміщення, транспортні засоби, отримано експлуатаційний дозвіл із зареєстрованими виробничими потужностями, які використовуються ним у господарській діяльності.
Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 07.07.2022 у справі №160/3364/19: Вирок щодо посадової особи контрагента за статтею 205 КК України, а також ухвала про звільнення особи від кримінальної відповідальності за цією статтею КК України у зв`язку із закінченням строків давності не можуть створювати преюдицію для адміністративного суду, якщо тільки суд кримінальної юрисдикції не встановив конкретні обставини щодо дій чи бездіяльності позивача. Такі вирок чи ухвала суду за результатами розгляду кримінального провадження мають оцінюватися адміністративним судом разом з наданими первинними документами та обставинами щодо наявності первинних документів, правильності їх оформлення, можливості виконання (здійснення) спірних господарських операцій, їх зв`язку з господарською діяльністю позивача та можливого використання придбаного товару (робіт, послуг) у подальшій діяльності.
Порушення, допущені одним платником податків, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків; чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів; так само невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаності платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.
Відповідно до частини восьмої статті 9 Закону № 996-ХIV відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.
Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що відповідальність, зокрема, за недостовірність відображених у первинних документах даних покладена саме на ту особу, яка склала та підписала ці документи. Відтак, кожен з учасників господарської операції відповідає лише за ті відомості, які до первинного документа вносив він сам.
Таким чином, у приписах частини восьмої статті 9 Закону № 996-ХIV знайшов відображення принцип індивідуальної відповідальності платника податків.
Водночас, немає жодних підстав перекладати на платника податків відповідальність за внесення до первинних документів недостовірних даних іншою особою. Інакше це буде суперечити принципу індивідуальної відповідальності та визначеним у статті 16 ПК України обов`язкам платника податків, до яких не віднесено те, що останній повинен дбати про правомірність податкового обліку контрагента.
Отже, якщо іншою особою були внесені до документа відомості щодо учасника господарської операції, який має дефекти правового статусу, то добросовісний платник податків, який скористався відповідним документом для підтвердження даних свого податкового обліку, не може зазнавати жодних негативних наслідків у тому разі, якщо інші обставини, зазначені в первинному документі, зокрема рух відповідних активів, мали місце. При цьому має враховуватися реальна можливість платника податків пересвідчитися у тому, чи були достовірними відомості, що внесені до первинного документа його контрагентом.
Таким чином, сам собою факт використання первинних документів з недостовірними даними для підтвердження обставин здійснення господарської операції не повинен автоматично вказувати на безпідставність даних податкового обліку. Натомість контролюючий орган має довести, що платник податків, приймаючи від контрагентів та використовуючи певні документи для цілей податкового обліку, діяв нерозумно, недобросовісно або без належної обачності. А це також пов`язано з фактичною можливістю й економічною доцільністю перевірки самим платником податків достовірності відомостей, які були включені до первинних документів. Мають бути наявні докази того, що розумними заходами добросовісний платник податків міг перевірити правдивість відповідних документів, а також мав достатні підстави, діючи з належною обачністю, для обґрунтованих сумнівів у їх змісті (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2022 у справі №160/3364/19).
За усталеною практикою Верховного Суду сам факт наявності вироку у кримінальному провадженні не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених вироком, який набрав законної сили, періоду часу, за який такі обставини встановлені, а також конкретної особи та наслідки її дій (постанова Верховного Суду від 18.12.2018 у справі №826/10205/16, постанова від 05.06.2018 у справі № 809/1139/17 тощо).
Оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від дотримання його контрагентом податкової дисципліни та правильності ведення ним податкового або бухгалтерського обліку, то у разі підтвердження факту отримання послуг, платник не може відповідати за порушення, допущені виконавцем, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи.
Таких доказів відповідач суду не надав, відповідно, його позиція спростовується наданими позивачем первинними документами. 
Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Доказів обізнанності позивача щодо діяльності свого контрагента чи злагодженості їх дій відповідач суду не надав.
Колегія судів зазначає, що із змісту вироку у справі №932/2117/24 не вбачається дослідження судом обставин щодо спірних господарських операцій з ТОВ «ЗАХІД МІТ».
Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Контролюючим органом не надано суду належних та допустимих доказів суду, які б у своїй сукупності свідчили про проведення позивачем безтоварних господарських операцій із вказаним контрагентом.
Щодо висновку відповідача про не підтвердження використання в господарський діяльності підприємства палива дизельного, бензину та газу скрапленого, придбаних ТОВ "М`ясна фабрика "ДЖАЗ ПЛЮС" у ТОВ "Вест кард", ТОВ "Вог ресурс", ТОВ "Петрол партер" в зв`язку із ненаданням платником податків в ході перевірки документів, на підставі яких здійснювалось списання ПММ.
Суд встановив, що в межах господарської діяльності позивачем також були укладені, зокрема, наступні договори:
Договір №040407-20112020-П040398-03 поставки партіями з використанням паливних карток від 20.11.2020р. укладено між ТОВ "ВЕСТ КАРД" (постачальник) та ТОВ “М`ЯСНА ФАБРИКА“ДЖАЗ ПЛЮС” (покупець), згідно предмета якого постачальник зобов`язується передавати у власність покупця товари (надавати послуги), а покупець зобов`язується приймати у власність товари (послуги) та оплачувати їх вартість на умовах, передбачених даним договором.
Згідно акту приймання-передачі №1 - до договору поставки партіями з використанням карток, ТОВ "ВЕСТ КАРД" передано на умовах договору №040407-20112020-П040398-03 від 20.11.2020, а ТОВ “„М`ЯСНА ФАБРИКА“ДЖАЗ ПЛЮС”" прийнято карти у кількості 40 штук згідно зазначених номерів.
Поставка товару згідно договору №040407-20112020-П040398-03 від 20.11.2020р. підтверджується наступними документами: видаткова накладна №39721 від 30.04.2021, акт приймання-передачі товарів до договору поставки партіями з використанням карток, видаткова накладна №51659 від 31.05.2021, акт приймання-передачі товарів за період з 01.05.2021 по 31.05.2021, видаткова накладна №62754 від 30.06.2021, акт приймання-передачі товарів до договору поставки партіями з використанням карток за період з 01.06.2021 по 30.06.2021, видаткова накладна №75973 від 31.07.2021, акт приймання-передачі товарів до договору поставки партіями з використанням карток за період з 01.07.2021 по 31.07.2021, видаткова накладна №89586 від 31.08.2021, акт приймання-передачі товарів ТОВ "ВЕСТ КАРД" передано на умовах договору за період з 01.08.2021 по 31.08.2021 та ін.
Договір №040407-13122022-П0000488-03 поставки партіями з використанням паливних карток від 27.06.2023р. укладено між ТОВ "ВОГ РЕСУРС" (постачальник) та ТОВ “М`ЯСНА ФАБРИКА“ДЖАЗ ПЛЮС” (покупець), згідно предмета якого постачальник зобов`язується передавати у власність покупця товари (надавати послуги), а покупець зобов`язується приймати у власність товари (послуги) та оплачувати їх вартість на умовах, передбачених даним договором.
Поставка товару згідно договору №040407-13122022-П0000488-03 від 27.06.2023р. підтверджується наступними документами, зокрема: видаткова накладна №144450 від 31.07.2023, актами приймання-передачі товарів до договору поставки партіями з використанням карток за період з 01.07.2023 по 31.07.2023, видаткова накладна №173394 від 31.08.2023, акт приймання-передачі товарів до договору поставки партіями з використанням карток за період з 01.08.2023 по 31.08.2023, видаткова накладна №200267 від 30.09.2023, акт приймання-передачі товарів до договору поставки партіями з використанням карток за період з 01.09.2023 по 30.09.2023, видаткова накладна №226789 від 31.10.2023, акт приймання-передачі товарів до договору поставки партіями з використанням карток за період з 01.10.2023 по 31.10.2023, видаткова накладна №252527 від 30.11.2023, акт приймання-передачі товарів до договору поставки партіями з використанням карток за період з 01.11.2023 по 30.11.2023, видаткова накладна №272185 від 31.12.2023, акт приймання-передачі товарів до договору поставки партіями з використанням карток за період з 01.12.2023 по 31.12.2023, видаткова накладна №3810 від 31.01.2024, акт приймання-передачі товарів до договору поставки партіями з використанням карток за період з 01.01.2024 по 31.01.2024.
Договір №040407-251223-ПГ-120 поставки партіями з використанням паливних карток від 25.12.2023р. укладено між ТОВ "ПЕТРОЛ ПАРТНЕР" (постачальник) та ТОВ “М`ЯСНА ФАБРИКА“ДЖАЗ ПЛЮС” (покупець), згідно предмета якого постачальник зобов`язується передавати у власність покупця товари (надавати послуги), а покупець зобов`язується приймати у власність товари (послуги) та оплачувати їх вартість на умовах, передбачених даним договором.
Поставка товару згідно договору №040407-251223-ПГ-120 від 25.12.2023р. підтверджується наступними документами, зокрема: видаткова накладна №14064 від 31.01.2024, акт приймання-передачі товарів до договору поставки партіями з використанням карток за період з 01.12.2023 по 31.12.2023, видаткова накладна №3810 від 31.01.2024, акт приймання-передачі товарів до договору поставки партіями з використанням карток за період з 01.01.2024 по 31.01.2024, видаткова накладна №34228 від 29.02.2024, акт приймання-передачі товарів до договору поставки партіями з використанням карток за період з 01.02.2024 по 29.02.2024, видаткова накладна №59472 від 31.03.2024, акт приймання-передачі товарів до договору поставки партіями з використанням карток за період з 01.03.2024 по 31.03.2024, видаткова накладна №78049 від 30.04.2024, акт приймання-передачі товарів до договору поставки партіями з використанням карток за період з 01.04.2024 по 30.04.2024, видаткова накладна №107187 від 31.05.2024, акт приймання-передачі товарів до договору поставки партіями з використанням карток за період з 01.05.2024 по 31.05.2024, видаткова накладна №139798 від 30.06.2024, акт приймання-передачі товарів до договору поставки партіями з використанням карток за період з 01.06.2024 по 30.06.2024, видаткова накладна №169695 від 31.07.2024, акт приймання-передачі товарів до договору поставки партіями з використанням карток за період з 01.07.2024 по 31.07.2024, видаткова накладна №197279 від 31.08.2024, акт приймання-передачі товарів до договору поставки партіями з використанням карток за період з 01.08.2024 по 31.08.2024, видаткова накладна №219169 від 30.09.2024, акт приймання-передачі товарів до договору поставки партіями з використанням карток за період з 01.09.2024 по 30.09.2024.
Окрім того, судом встановлено, що між ПП "АВТО ФАВОРИТ КОМПЛЕКТ ГРУПП" (постачальник) та ТОВ “М`ЯСНА ФАБРИКА“ДЖАЗ ПЛЮС” (покупець) укладено договір поставки №42/22 від 18.01.2022 року, згідно предмета якого постачальник передає у власність покупця запчастини до транспортних засобів у кількості, асортименті і по ціні заявки покупця, узгодженій сторонами засобами зв`язку, електронної пошти або в усній формі, а покупець приймає та оплачує його в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Поставка товару згідно договору №42/22 від 18.01.2022 року підтверджується наступними документами, зокрема: видаткова накладна №2171 від 20.12.2023, видаткова накладна №43 від 11.01.2024, видаткова накладна №253 від 12.02.2024, видаткова накладна №616 від 02.04.2024, видаткова накладна №596 від 29.03.2024, видаткова накладна №1371 від 16.07.2024, ТТН №40 від 29.01.2024, ТТН №1371 від 23.07.2024, ТТН №596 від 02.04.2024, подорожній лист №175 від 02.01.2024, №316 від 24.01.2024, №390 від 29.01.2024, №789 від 19.02.2024, №1936 від 06.05.2024, №1428 від 02.04.2024 та ін. 
Досліджуючи надані копії подорожніх листів, зокрема №175 від 02.01.2024 року, судом встановлено, що водієм ОСОБА_5 на ТЗ DAF AE9086HI Спеціалізований вантажний, фургон-рефрижератор отримано у ПП "АВТО ФАВОРИТ КОМПЛЕКТ ГРУПП" ШРКЗ зі змазкою в комплекту у кількості 2 шт., на підставі ТТН №2171 від 02.01.2024. Виїзд з гаража 10 год., повернення в гараж 18 год. Маршрут Дніпро - Губиниха. Залишок палива при виїзді 326,8, при поверненні 316,8.
Аналогічні відомості містяться і в інших подорожніх листах, наданих позивачем та які долучені до матеріалів справи та досліджені судом.
Позивачем під час розгляду справи підтверджена наявність у господарській діяльності виробничих засобів, трудових ресурсів, приміщення, транспортних засобів, які використовуються останнім у господарській діяльності. Також судом досліджено, товарно-транспортні накладні, видаткові накладні, договори поставки, звіти по подорожніх листах, договори оренди транспортних засобів, акти приймання-передачі товарів до договору поставки партіями з використанням паливних карток, рахунки на оплату, платіжні доручення та ін.
Щодо доводів відповідача про неналежне оформлення подорожніх листів, через що їх не було взято до уваги контролюючим органом під час перевірки, суд зазначає наступне. Ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Не заповнення у первинних облікових документах окремих позицій, які не впливають на зміст господарської операції, відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг, а так само відтворення в актах виконаних робіт (наданих послуг) такого ж самого переліку послуг, що й зазначені в специфікаціях, не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені.
Судом під час розгляду справи встановлено, що при проведення перевірки відповідачу ТОВ "М`ясна фабрика "ДЖАЗ ПЛЮС" надавався розширений реєстр подорожніх листів, який міститься і в матеріалах справи.
ГУ ДПС у Дніпропетровській області не визнало витрати на придбання палива лише по контрагентам групи компаній ВОГ: ТОВ “ВЕСТ КАРД” (код ЄДРПОУ 43603592) на суму 14 078 000,00 грн., ТОВ “Вог Ресурс” (код ЄДРПОУ 43258487) на суму 1 682 000,00 грн., ТОВ “Петрол Партнер” (код ЄДРПОУ 44763104) на суму 3 535 000,00 грн..
Проте, в перевіряємий період позивач здійснював придбання паливно-мастильних матеріалів і у підприємств групи ОККО: ТОВ “КОМПАНІЯ ОККО-БІЗНЕС” (код ЄДРПОУ 44800224) на суму 8 670 500,00 грн., ТОВ “ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР” (код ЄДРПОУ 37693620) на суму 10 506 934,32 грн. І зазначені витрати відповідачем визнано, за наявності однаково складених подорожніх листів.
Відтак, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що позивачем надано належні та допустимі докази, якими спростовано висновки контролюючого органу щодо виявлених під час перевірки порушень, за якими позивачу спірними податковими повідомленнями-рішеннями донараховано зобов`язання. Такі податкові повідомлення-рішення суд обґрунтовано визнав протиправними та скасував. 
Проаналізувавши встановлені обставини справи, аргументи відповідача, з якими він пов`язує незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує. Апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.
Керуючись п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року у справі № 160/10462/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.
Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 23.04.2026р..
Повний текст постанови виготовлено 28.04.2026р.. 

Головуючий - суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш 

суддя А.А. Щербак