ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 р. 	Справа № 480/3621/24	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Семененко М.О. , Подобайло З.Г. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції: Л.М. Опімах) від 30.03.2026 по справі № 480/3621/24
за позовом ОСОБА_1 
до  НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України 
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо непроведення нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100000 грн. на підставі і в порядку виконання наказу Міністерства внутрішніх справ України від 01 вересня 2023 року № 726 "Деякі питання виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України винагород, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану"; 
- зобов`язати НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100000 грн. в загальному розмірі 190322,58 грн. в якості боргу.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 30.03.2026 адміністративний позов ОСОБА_1 до НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії – задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100000 грн. згідно наказу Міністерства внутрішніх справ України від 01 вересня 2023 року № 726 "Деякі питання виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України винагород, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 12.10.2023 по 08.12.2023.
Зобов`язано НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100000 грн. згідно наказу Міністерства внутрішніх справ України від 01 вересня 2023 року № 726 "Деякі питання виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України винагород, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 12.10.2023 по 08.12.2023.
У задоволенні інших вимог - відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що Суд першої інстанції проігнорував те, що згідно наказу від 12.11.2023 № 507-ВВ ОСОБА_1 09 листопада 2023 року вибув на медичний огляд військово-лікарської комісії до Головного військовомедичного клінічного центру (Центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України. З даного закладу Позивач повернувся 10 листопада 2023 року, що підтверджується наказом від 13.11.2023 № 511-ВВ. Згідно довідки гарнізонної військово-лікарської комісії від 10.11.2023 № 4390 - Травма, ТАК, пов`язана з проходженням служби, військовослужбовець ОСОБА_2 потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів. За листопад 2023 року Позивачу не нараховувалась та не виплачувалась додаткова винагорода в розмірі до 30000 грн та в розмірі до 100000 грн., оскільки згідно рапорту в. о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (тип С) (на БТР) прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_2 Позивач з 01.11.2023 по 30.11.2023 перебував у відпустці після лікування. Факт перебування Позивача у відпустці з 11 листопада по 10 грудня 2023 року також підтверджується наказом від 13.11.2023 № 511-ВВ. Оскільки, стосовно Позивача до НОМЕР_4 прикордонного загону не надходило висновків (постанов) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії про те, що з 11 листопада по 10 грудня 2023 року ОСОБА_2 проходив лікування травми, яка пов`язана із захистом Батьківщини, то у Відповідача не було підстав для опрацювання наказу про виплату Позивачу додаткової винагороди в розмірі до 100 000 гривень.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти її задоволення заперечував та просив відмовити. Зазначив, що в періоди з 12.10.2023 по 10.11.2023 та з 11.11.2023 по 10.12.2023 позивач перебував у відпустці за станом здоров`я для лікування травми отриманої 28.09.2023 під час безпосередньої участі у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України. 
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходить військову службу у НОМЕР_5 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України на посаді інспектора прикордонної служби вищої категорії - начальника відділення повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам третього відділу прикордонної служби (тип С) (на БТР) прикордонної комендатури швидкого реагування.
Згідно наказу начальника НОМЕР_4 прикордонного загону від 01.07.2023 № 218-ВВ молодшого сержанта ОСОБА_1 , відряджено у службове відрядження до військової частини НОМЕР_6 АДРЕСА_1 , для виконання службово-бойових завдань на ділянці НОМЕР_7 прикордонного загону, з 02 липня 2023 року. /а.с. 48/
Згідно довідки військової частини НОМЕР_6 за № 476 від 30.09.2023 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) сержант ОСОБА_1 28 вересня 2023 року одержав закритий перелом правої п`ятки зі зміщенням внаслідок падіння під час пересування по окопній лінії до укриття під час обстрілу з танку розрахунку БПЛА в районі населеного пункту Греківка о 13.15-13.25 28.09.2023 евакуйований до ЗМЗ МОУ "Лиман" з м.д. н.п. Лиман. Підстава видачі довідки: бойове донесення від 29.09.2023 № 8291-23-Вх. /а.с. 56/
Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 4576 ХКЛ ЗТ № 2 філії "ЦОЗ" "Укрзалізниця" у період з 30.09.2023 по 11.10.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у вказаному медичному закладі із діагнозом закритий перелом правої п`яткової кістки (28.09.2023). /а.с. 54/
У жовтні 2023 року, на підставі наказу по НОМЕР_4 прикордонному загону від 07.10.2023 № 874-ОС, позивачу нараховано та виплачено додаткову винагороду у сумі 90000 грн. за 27 днів вересня 2023 року (з 01.09.2023 по 27.09.2023) за час безпосередньої участі у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах. /а.с. 33, 60-61/
У листопаді 2023 року, на підставі наказу по НОМЕР_4 прикордонному загону від 07.11.2023 №975-ОС, позивачу нараховано та виплачено додаткову винагороду у сумі 35483,87 грн. за 11 днів жовтня 2023 року (з 01.10.2023 по 11.10.2023) за час перебування на стаціонарному лікуванні, на підставі виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 4576 (форма № 027/о, затверджена наказом МОЗ № 110 від 14.02.2012). Також нараховано та виплачено додаткову винагороду у сумі 10000 грн. за 3 дні вересня 2023 року (з 28.09.2023 по 30.09.2023), які ОСОБА_1 провів на лікуванні після отриманої травми. /а.с. 30, 34, 37-38/
Факти нарахування позивачу вищевказаних сум додаткової винагороди підтверджується також розрахунковими листами ОСОБА_1 за жовтень і листопад 2023 року /а.с. 46/ та випискою по картковому рахунку позивача в АТ КБ "Приватбанк". /а.с. 12-14/
11.10.2023 проведено медичний огляд ОСОБА_1 у Гарнізонній ВЛК в/ч НОМЕР_8 та складено довідку від 11.10.2023 № 8481, згідно якої діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Консолідуючий закритий перелом правої п`яткової кістки (28.09.2023) з тимчасовим порушенням функції правої нижньої кінцівки. Довідка про обставини травми відсутня. Згідно з наказом МОЗ від 04.07.2007 № 370 травма кваліфікується як легка. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. На підставі ст. 81 графи ІІ розкладу хвороб потребує відпустки для лікування після травми 30 календарних днів /а.с. 57/
Згідно наказу в.о. начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 13.10.2023 № 427-ВВ сержанту ОСОБА_1 надано відпустку для лікування у зв`язку з хворобою з 12.10.2023 по 10.11.2023 /а.с. 50/
10.11.2023 проведено медичний огляд позивача гарнізонною ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 , складено довідку від 10.11.2023 № 4390, згідно якої діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Стан після травми (28.09.2023) закритого перелому правої п`яткової кістки зі зміщенням відламків та консервативного лікування - іммобілізації правого гомілко-ступневого суглоба у вигляді консолідуючого перелому правої п`яткової кістки з тимчасовим порушенням функції. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. Згідно з наказом МОЗ від 04.07.2007 № 370 ступінь важкості травми - важка. На підставі ст. 81 графи ІІ розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів. /а.с. 58/
Згідно наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 13.11.2023 № 511-ВВ сержанту ОСОБА_1 надано відпустку для лікування у зв`язку з хворобою з 11.11.2023 по 10.12.2023 /а.с. 49/
Згідно наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 15.12.2023 № 593-ВВ сержанта ОСОБА_1 вважати таким, який перебував на стаціонарному лікуванні 08.12.2023 в ДУ "ТМО МВС України в Сумській області" /а.с. 52/
Як встановлено із наказів НОМЕР_3 прикордонного загону від 07.11.2023 № 975-ОС, від 07.12.2023 № 1070-ОС, від 28.01.2024 № 98-ОС та додатків до них, за період з 12.10.2023 по 08.12.2023 5-м прикордонним загоном не нараховувалась і не виплачувалась ОСОБА_1 додаткова винагорода згідно наказу Міністерства внутрішніх справ України від 01 вересня 2023 року № 726 "Деякі питання виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України винагород, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
Дана обставина підтверджується також розрахунковими листами ОСОБА_1 за жовтень, листопад і грудень 2023 року /а.с. 46, а.с. 46 зворотній бік/, випискою по картковому рахунку позивача в АТ КБ "Приватбанк" /а.с. 12-14/ та не заперечувалась представником відповідача у відзиві на позовну заяву.
Як зазначив представник відповідача, оскільки стосовно позивача до НОМЕР_4 прикордонного загону не надходило висновків (постанов) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії про те, що з 12 жовтня по 08 грудня 2023 року позивач проходив лікування травми, яка пов`язана з захистом Батьківщини, то у відповідача не було підстав для опрацювання наказів про виплату позивачу додаткової винагороди в розмірі до 100 000 гривень.
08.12.2023 проведено медичний огляд ОСОБА_1 ВЛК ДУ “ТМО МВС України по Сумській області”, складено довідку від 08.12.2023 № 120/ін, згідно якої діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Закритий перелом правої п`яткової кістки від 28.09.2023 в стадії консолідації. Помірне порушення функції статики та ходи. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. Згідно з наказом МОЗ від 04.07.2007 № 370 ступінь важкості травми - важка. На підставі ст. 81 графи ІІ розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів /а.с. 27/
Згідно наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 14.12.2023 № 590-ВВ сержанту ОСОБА_1 надано відпустку для лікування у зв`язку з хворобою з 09.12.2023 по 07.01.2024 /а.с. 51 зворотній бік/
У січні 2024 року, на підставі наказу по НОМЕР_4 прикордонному загону від 28.01.2024 № 98-ОС, позивачу нараховано та виплачено додаткову винагороду у сумі 74193,55 грн. за 23 дні грудня 2023 року (з 09.12.2023 по 31.12.2023), які він провів у відпустці для лікування хвороби, а саме, травми, пов`язаної із захистом Батьківщини /а.с. 29, 36/
Дана обставина підтверджується також розрахунковим листом ОСОБА_1 за січень 2024 року /а.с. 46 зворотній бік/, випискою по картковому рахунку позивача в АТ КБ "Приватбанк" /а.с. 12-14/.
Згідно наказу НОМЕР_3 прикордонного загону від 09.01.2024 №24-ВВ ОСОБА_1 з 09.01.2024 вибув на медичний огляд військово-лікарської комісії до Головного військово-медичного клінічного центру (Центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України. Підстава: направлення начальника служби охорони здоров`я від 08.01.2024 /а.с. 52 зворотній бік/
09.01.2024 гарнізонною військово-лікарською комісією проведено медичний огляд ОСОБА_1 , складено довідку від 09.01.2024 № 214, згідно якої діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Стан після травми (28.09.2023) закритого перелому правої п`яткової кістки зі зміщенням відламків та консервативного лікування - гіпсової іммобілізації лівого гомілко-ступневого суглоба у вигляді консолідуючого перелому правої п`яткової кістки з тимчасовим порушенням функції. Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Згідно з наказом МОЗ від 04.07.2007 № 370 ступінь важкості травми - важка. На підставі ст. 81 графи ІІ розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів /а.с. 28/.
Після медичного огляду позивач прибув 09 січня 2024 року, що підтверджується наказом НОМЕР_3 прикордонного загону від 11.01.2024 № 29-ВВ /а.с. 53/.
20.01.2024 позивач звернувся до відповідача із рапортом, яким просив нарахувати та виплатити йому додаткову винагороду за час перебування у відпустці за станом здоров`я, у відповідь на який листом НОМЕР_3 прикордонного загону від 02.02.2024 № 09/1231-24-Вих. повідомлено, що позивача буде включено до наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень за період перебування у відпустці за станом здоров`я, наданої на підставі довідки гарнізонної ВЛК від 09.01.2024 № 214 /а.с. 7/
У лютому 2024 року, на підставі наказу по НОМЕР_4 прикордонному загону від 06.02.2024 №129-ОС, позивачу нараховано та виплачено додаткову винагороду у сумі 93548,39 грн. за 29 днів січня 2024 року (з 01.01.2024 по 07.01.2024, з 10.01.2024 по 31.01.2024), які він провів у відпустці для лікування хвороби, а саме, травми, пов`язаної із захистом Батьківщини /а.с. 32, 35/.
Як вбачається із вищезазначеного наказу за період з 08.01.2024 по 09.01.2024 відповідач не нараховував і не виплачував позивачу додаткову винагороду згідно наказу Міністерства внутрішніх справ України від 01 вересня 2023 року № 726 "Деякі питання виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України винагород, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
Дані обставини підтверджуються також розрахунковим листом ОСОБА_1 за лютий 2024 року /а.с. 46 зворотній бік/, випискою по картковому рахунку позивача в АТ КБ "Приватбанк" /а.с. 12-14/
12.02.2024 гарнізонною військово-лікарською комісією проведено медичний огляд ОСОБА_1 , складено довідку від 12.02.2024 № 801, згідно якої діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Залишкові явища після травми (28.09.2023) закритого перелому правої п`яткової кістки зі зміщенням відламків та консервативного лікування - гіпсової іммобілізації правого гомілко-ступневого суглоба у вигляді консолідованого перелому правої п`яткової кістки, незначної контрактури правого гомілко-ступневого суглоба з незначним порушенням функції. Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Згідно з наказом МОЗ від 04.07.2007 № 370 ступінь важкості травми - важка. На підставі ст. 78-в, 42-в графи ІІ розкладу хвороб придатний до військової служби /а.с. 4/.
15.03.2024 позивач звернувся до відповідача із рапортом, яким просив нарахувати і виплатити йому заборгованість з додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 № 168, у відповідь на який листом НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 28.03.2024 № 09/3279-24-Вих. повідомлено, що на підставі довідки гарнізонної військово-лікарської комісії від 09 січня 2024 року № 214 позивачу було нараховано та виплачено додаткову винагороду в розмірі 100 000 гривень за період перебування у відпустці за станом здоров`я. Заборгованість з виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з жовтня по листопад 2023 року в прикордонному загоні, відсутня /а.с. 5-6/.
Не погодившись із бездіяльністю відповідача щодо нарахування і виплати додаткової винагороди у загальному розмірі 190322,58 грн., позивач звернувся до суду із цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що травму у вигляді закритого перелому правої п`ятки зі зміщенням позивач отримав 28.09.2023 під час безпосередньої участі у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення. Також, судом встановлено, що в періоди з 12.10.2023 по 10.11.2023 та з 11.11.2023 по 10.12.2023 позивач перебував у відпустці за станом здоров`я для лікування вищевказаної травми. Довідками ВЛК від 08.12.2023 № 120/ін, від 09.01.2024 № 214, від 12.02.2024 № 801 належним чином підтверджується, що травма, отримана ОСОБА_1 28.09.2023 (закритий перелом правої п`яткової кістки зі зміщенням) ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини та згідно наказу МОЗ № 370 від 04.07.2007 за ступенем важкості є важкою травмою. Як вбачається з довідок ВЛК від 11.10.2023 № 8481 та від 10.11.2023 № 4390, викладене у них формулювання причинного зв`язку травми "пов`язана із проходженням військової служби" обумовлене відсутністю довідки про обставини травми. Таким чином, на переконання суду, у даному випадку за наявності декількох висновків ВЛК щодо однієї травми, які містять суперечливі висновки про причинний зв`язок травми і ступінь її тяжкості, до уваги має братися висновок, складений пізніше, після повного встановлення обставин отримання травми.
Відмовляючи в частині вимог, суд виходив з того, що не нарахувавши позивачу додаткову винагороду у розмірі 100000 гривень за період з 08.01.2024 по 09.01.2024, відповідач діяв правомірно, оскільки доказів перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у вказаний період матеріали справи не містять, позивачем не надано, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Суд також не встановив підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача нарахувати ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду в загальному розмірі 190322,58 грн. з огляду на те, що нарахування конкретних сум додаткової грошової винагороди згідно чинного законодавства належить до безпосередніх повноважень відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржується, отже, в межах розгляду цієї справи надається правова оцінка рішенню суду першої інстанції в частині задоволення позову.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в оскаржуваній відповідачем частині, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно з статті 1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” № 2011-XII, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини 2 статті 1-2 Закону № 2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з частиною 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 р. № 64 “Про введення воєнного стану в Україні” та від 24.02.2022 р. № 69 “Про загальну мобілізацію” Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 168.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” (далі - Постанова №168), установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (абзац 1 пункту 1-2 Постанови № 168).
Абзацом 3 пункту 1-2 Постанови № 168 визначено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Пунктом 2-1 Постанови № 168 установлено, що міністерства та державні органи за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки визначають: порядок, умови і розміри виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 цієї постанови; особливості виплати додаткової винагороди та винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) особам, зазначеним у пункті 1-1 цієї постанови, та додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1-2 цієї постанови, у тому числі в частині встановлення переліку бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, для здійснення такої виплати, з урахуванням завдань, покладених на Збройні Сили, Службу безпеки, Службу зовнішньої розвідки, Головне управління розвідки Міністерства оборони, Національну гвардію, Державну прикордонну службу, Управління державної охорони, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, Державну спеціальну службу транспорту.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.09.2023 № 726 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04.09.2023 за № 143/40599, далі - Наказ № 726) затверджено Особливості виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України винагород, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Пунктом 1 Наказу № 726 визначено, що ці Особливості визначають процедуру здійснення виплати на період воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі - військовослужбовці) додаткової винагороди, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду), порядок і умови виплати одноразової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, встановлюють перелік бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, для здійснення такої виплати з урахуванням завдань, покладених на Державну прикордонну службу України (далі - Держприкордонслужба).
Підпунктом 1 пункту 2 Наказу № 726 визначено, що додаткова винагорода: у розмірі 100000 гривень військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі - бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.
Пунктом 11 Наказу № 726 визначено, що виплата винагород, визначених пунктом 2 цих Особливостей, військовослужбовцям здійснюється на підставі наказів відповідно Голови Державної прикордонної служби України, начальників (командирів) регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, загонів морської охорони, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів забезпечення, підрозділів спеціального призначення Держприкордонслужби за місцем проходження військової служби (навчання), а їх начальникам (командирам) - на підставі наказів начальників (командирів) вищого рівня.
Пунктом 13 Особливостей № 726 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень до таких наказів включаються військовослужбовці, зазначені в пункті 2 цих Особливостей, у тому числі такі, які:
1) у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- з дня отримання такого поранення та за час стаціонарного лікування, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (у тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або за час такої відпустки.
В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 28 вересня 2023 року одержав закритий перелом правої п`ятки зі зміщенням внаслідок падіння під час пересування по окопній лінії до укриття під час обстрілу з танку розрахунку БПЛА в районі населеного пункту Греківка о 13.15-13.25 28.09.2023 евакуйований до ЗМЗ МОУ "Лиман" з м.д. н.п. Лиман, що підтверджується довідкою про обставини травми від 30.09.2023 № 476.
В періоди з 12.10.2023 по 10.11.2023 та з 11.11.2023 по 10.12.2023 позивач перебував у відпустці за станом здоров`я для лікування вищевказаної травми.
Довідками ВЛК від 08.12.2023 № 120/ін, від 09.01.2024 № 214, від 12.02.2024 № 801 належним чином підтверджується, що травма, отримана ОСОБА_1 28.09.2023 (закритий перелом правої п`яткової кістки зі зміщенням) ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини та згідно наказу МОЗ № 370 від 04.07.2007 за ступенем важкості є важкою травмою.
При цьому відмовляючи позивачу в нарахуванні додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн. за періоди 12.10.2023 по 10.11.2023 та з 11.11.2023 по 10.12.2023, відповідач виходив з того, що в довідках ВЛК від 11.10.2023 № 8481 та від 10.11.2023 № 4390, вказано, що травма позивача пов`язана з проходженням військової служби, а не із захистом Батьківщини.
Дослідивши зміст довідок, встановлено, що Довідки ВЛК від 08.12.2023 № 120/ін, від 09.01.2024 № 214, від 12.02.2024 № 801, так і довідки ВЛК від 11.10.2023 № 8481 та від 10.11.2023 № 4390 містять один і той самий діагноз - травма, закритий перелом правої п`яткової кістки зі зміщенням, але містять різні висновки про причинний зв`язок травми, про ступінь її тяжкості.
Як вбачається з довідок ВЛК від 11.10.2023 № 8481 та від 10.11.2023 № 4390, викладене у них формулювання причинного зв`язку травми "пов`язана із проходженням військової служби" обумовлене відсутністю довідки про обставини травми.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що хоча висновки ВЛК і містять суперечливі відомості про причинний зв`язок травми і ступінь її тяжкості, до уваги має братися висновок, складений пізніше. Крім того, як зазначено вище, довідки, які містять формулювання причинного зв`язку травми "пов`язана із проходженням військової служби", обумовлені саме відсутністю довідки про обставини травми (при цьому така довідка наявна в матеріалах справи та була наявна при складенні останньої за часом довідки ВЛК 08.12.2023 № 120/ін, від 09.01.2024 № 214, від 12.02.2024 № 801)
Отже, позивач має право на отримання збільшеної до 100000 гривень додаткової винагороди протягом строку перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини за період з 12.10.2023 по 08.12.2023 пропорційно дням перебування у відпустці.
Таким чином, переглянувши рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку в межах вимог та доводів апеляційної скарги відповідача, у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи сторін отримали достатню оцінку.
Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.
Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. В апеляційній скарзі також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведених аргументів.
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст. 327, ч. 1 ст. 329 КАС України. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.03.2026 по справі № 480/3621/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	І.С. Чалий 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	М.О. Семененко   З.Г. Подобайло