532/407/26 
2/532/585/2026
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2026 р.  м. Кобеляки 

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:
судді - Омельченко І.І.,
з участю секретаря судового засідання - Логвиненко А.В.,
учасники справи:
позивач - ТОВ «Коллект Центр»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,  

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2026 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ТОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором. 
Позовна заява обґрунтована тим, що 08.06.2019 року між АТ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 було укладено договір № 95402095000 (26209966257269). Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти на загальну суму 11300,00 гривень на строк до 10.06.2021 року включно з процентною ставкою 55,00 % річних. Однак відповідач не виконав свого обов`язку у встановлений договором строк, не повернув кредит, не сплатив проценти за користування кредитом.
Загальний розмір заборгованості становить 31915,31 гривень, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 23766,35 гривень; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 8148,96 гривень. 
Таким чином, позивач ТОВ «Коллект Центр» прохав суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором № 95402095000 (26209966257269) від 08.06.2019 року в розмірі 31915,31 гривень, понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 2662,40 гривень та правову допомогу в розмірі 13000,00 гривень.
Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23 лютого 2026 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.111-112).
Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 10 червня 2026 року постановлено ухвалити заочне рішення.
Представник позивача ТОВ «Коллект Центр» Ткаченко М.М. прохала проводити розгляд справи за її відсутності. 
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав, будь-яких заперечень проти позову, заяв, клопотань чи пояснень з приводу позовних вимог по суті до суду від нього не надходило.
Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.
Судом установлено, що 08.06.2019 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «УКРСИББАНК» із анкетою-заявою на надання споживчого кредиту (а.с.22).
08.06.2019 року між АТ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 було укладено договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) № 95402095000 (а.с.72-73).
Відповідно до пункту 1.1 Договору, Банк відкриває клієнту та обслуговує на умовах Тарифного плану «Револьверна кредитна картка «Картка Sуперпокупця» поточний рахунок № НОМЕР_1 у національній валюті України (далі - картковий рахунок).
Згідно 1.2 Договору, Банк зобов`язався встановити на картковому рахунку клієнта ліміт овердрафту, а клієнт зобов`язався повернути використану суму кредиту та сплачувати плату за кредит на умовах, визначених цим Договором-анкетою та Правилами.
Пунктом 2.1 Договору передбачено, що ліміт кредитування встановлюється в розмірі 11300,00 гривень. Строк дії ліміту кредитування: з дати укладення договору по 10.06.2021. Процентна ставка 55 % річних (пункт 2.5).
Підписанням цього Договору-анкети ОСОБА_1 засвідчив, що він особисто ознайомлений з Правилами та Тарифами, які розміщені на сайті www.my.ukrsibbank.com, зі змістом Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, зі змістом Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, він отримав від Банку інформацію про умови кредитування згідно вимог законодавства України, Закону України «Про споживче кредитування», він ознайомлений та погоджується з умовами усіх додатків до Договору-анкети, у тому числі з Тарифами Банку, ним особисто отримано примірник Договору-анкети.
Також ОСОБА_1 підписав Паспорт споживчого кредиту, довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб (а.с.8,25).
АТ «УКРСИББАНК» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. З руху коштів вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами (а.с.26-45).
Відповідач порушив умови договору щодо повернення коштів (тіла кредиту), не сплатив відсотки за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 31915,31 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 23766,35 гривень; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 8148,96 гривень.
29.11.2021 року АТ «УКРСИББАНК» і ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» уклали договір факторингу № 224 (а.с.48-50).
29.11.2021 року між АТ «УКРСИББАНК» і ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» складено акт взаємозаліку щодо сплати суми фінансування під відступлення прав вимоги. Після підписання вказаного акта сторони дійшли згоди, що цей акт є підставою для проведення відповідних бухгалтерських проводок щодо суми платежу за відступлення прав вимоги, яка була сплачена ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» на користь АТ «УКРСИББАНК» згідно з платіжним дорученням від 29 листопада 2021 року № 302450022 (а.с.76-77).
29.11.2021 року АТ «УКРСИББАНК» і ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» підписали акт приймання-передачі прав вимоги (а.с.78).
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу від 29.11.2021 року № 224, ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 95402095000 від 08.06.2019 року в розмірі 31915,31 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 23766,35 гривень; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 8148,96 гривень (а.с.79-81).
29.11.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» і ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір факторингу № 29/11/2021 та підписали акт приймання-передачі прав вимоги (а.с.70,82-85,88).
Згідно реєстру боржників до договору факторингу від 29.11.2021 року № 29/11/2021, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 95402095000 від 08.06.2019 року в розмірі 31915,31 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 23766,35 гривень; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 8148,96 гривень (а.с.89-91).
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал», станом на 29.11.2021 року за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 31915,31 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 23766,35 гривень; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 8148,96 гривень (а.с.46).
10.01.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Коллект Центр» уклали договір про відступлення прав вимоги № 10-01/2023 (а.с.92-96).
10.01.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Коллект Центр» підписали акт прийому-передачі реєстру боржників в електронному та друкованому вигляді (а.с.97-зворот,99,106-107).
28.02.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Коллект Центр» підписали акт зарахування зустрічних однорідних вимог (а.с.104-105).
04.02.2025 року ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Коллект Центр» уклали додаткову угоду № 10/6 до договору про відступлення прав вимоги від 10 січня 2023 року (а.с.102-103).
Відповідно до додатку № 1 до додаткової угоди № 10/6 до договору про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року - Зміни в реєстрі боржників, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 95402095000 від 08.06.2019 року в розмірі 31915,31 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 23766,35 гривень; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 8148,96 гривень (а.с.6-7,9-10).
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Коллект Центр», станом на 10.01.2023 року в ОСОБА_1 наявна заборгованість у сумі 31915,31 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 23766,35 гривень; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 8148,96 гривень (а.с.47).
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного, іншого технічного засобу зв`язку.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (cт. 629 ЦК України).
Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За змістом ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
У статті 612 ЦК України вказано, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
На підставі викладеного вище та враховуючи, що відповідачем отримано грошові кошти за договором № 95402095000 від 08.06.2019 року, але в порядку та на умовах договору повністю не повернуто, внаслідок чого виникла заборгованість, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість у розмірі 31915,31 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 23766,35 гривень; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 8148,96 гривень.
Щодо розподілу судових витрат.
Згідно ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями частин 1-3 статті 137 ЦПК визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги – домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Частиною 3 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
На підтвердження вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, надано договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 року, заявку на надання юридичної допомоги № 750 від 01.01.2026 року, витяг з Акту № 18 про надання юридичної допомоги від 30.01.2026 року (а.с.16-18,23-24). 
З даних документів вбачається, що надання усної консультації з вивченням документів становить 4000,00 гривень (2 год. - 2000,00 грн.), складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 9000,00 гривень (3 год. - 3000,00 грн.).
Позивач прохав суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 13000,00 гривень.
За змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Тобто в розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони в разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. 
Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Втручання суду в договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України.
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц суд звернув увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, в положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.
Відповідач ОСОБА_1 не заявив клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, понесених позивачем. 
Вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін.
Принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як уже зазначалося вище, включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року по справі № 826/15063/18, додатковій постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року в справі № 201/14495/16-ц.
Враховуючи складність справи, обсяг та характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності, реальності цих витрат та розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 13000,00 гривень.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 2662,40 гривень.
Керуючись статтями 12, 133, 137, 141, 268, 280-289 ЦПК України, суд,-  
У Х В А Л И В:

Позов ТОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за договором № 95402095000 від 08.06.2019 року в розмірі 31915,31 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 23766,35 гривень; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 8148,96 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 гривень та витрати на правничу допомогу в розмірі 13000,00 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Сторони:
позивач - ТОВ «Коллект Центр», код ЄДРПОУ 44276926, юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306.
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 . 

Суддя