ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2026 року Справа № 915/217/25
м. Миколаїв
Господарський суд Миколаївської області,
головуючий суддя Коваль С.М., 
розглянувши без виклику сторін
справу № 915/217/25
за позовом Приватного підприємства “Ровшан”,
пр. Богоявленський, поблизу ж/б 340, м. Миколаїв;
до Миколаївської міської ради,
54001, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 
про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди на умовах позивача, –
В С Т АН О В И В:

Приватним підприємством (ПП) “Ровшан” пред`явило позов до Миколаївської міської ради (далі-Міськрада) з позовом, про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди на умовах позивача. 
Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та посиланнями на те, що відповідач, усупереч вимогам закону, не розглянув заяву позивача, подану 09.06.2017, а також тим, що позивач після спливу договору оренди землі продовжує користуватись земельною ділянкою, а відповідачем не направлено протягом одного місяця після закінчення строку договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі.
Позивач також просить про стягнення з Миколаївської міської ради грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.
За такими вимогами ухвалою суду від 24.02.2025 відкрито провадження в даній справі та визначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, цією ж ухвалою, зокрема, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов, оформленого згідно вимог ст. 165 ГПК України ? п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. При цьому, визначено провести розгляд справи №915/217/25 поза межами встановленого ГПК України строку у розумний строк, тривалість якого визначається з урахуванням існування в Україні воєнного стану.
19.03.2025 через електронний суд ПП “Ровшан” подано заяву, зареєстровану в Господарському суді Миколаївської області від 20.03.2.2025 за вх. № 4261/25, про вжиття заходів забезпечення позову шляхом: Заборони Миколаївській міській раді (м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20), виконавчому комітету Миколаївської міської ради, їх структурним підрозділам, відділам, службовим, посадовим особам та іншим фізичним, юридичним особам вчиняти дії щодо демонтажу, в тому числі знесення, розбирання, пошкодження малої архітектурної форми: вбудованого торгівельного павільйону з літнім майданчиком по пр. Богоявленському, поблизу ж/б 340 у м. Миколаєві (Корабельний район) площею 57 кв. м, що розташований на земельній ділянці із кадастровим номером 4810136600:07:023:0037.
Ухвалою суду від 24.03.2025 у задоволенні заяви ПП “Ровшан” про забезпечення позову відмовлено.
Миколаївська міська рада у відзиві, зареєстрованому у Господарському суді Миколаївської області 24.03.2025 за вх. № 4482/25, позов не визнала, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним, з посиланням на те, що позивачем не дотримано порядку поновлення договору оренди в розумінні ст. 33 Закону України “Про оренду землі”, а саме не повідомлено відповідача про намір скористатись переважним правом на укладання договору оренди на новий строк в установлені договором строки.
14.05.2025 на адресу суду від ПП “Ровшан” надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до розгляду справи №915/656/25 в провадженні Господарського суду Миколаївської області, мотивуючи тим, що розгляд даної справи є об`єктивно неможливим до вирішення справи №915/656/25, так як у наведеній справі визнається незаконним та скасовується рішення Миколаївської міської ради від 30.01.2025 № 40/406 «Про відмову ПП “Ровшан” у поновленні договору оренди землі», що є однією з підстав позову, та оскільки при визнанні судом рішення ММР недійсним будуть відсутні підстави для застосування його положень щодо ПП “Ровшан”.
У задоволенні ПП “Ровшан” про зупинення провадження у справі, судом відмовлено, виходячи з наступного.
Суд не вбачає підстав для задоволення даного клопотання, оскільки відповідно до ст.227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Між сторонами у справі, на підставі рішення Миколаївської міськради від 04.09.2009 № 36/59 укладено договір оренди землі від 21.01.2010 № 7472, зареєстрований 02.04.2010 року у Миколаївській регіональній філії ДП “Центр ДЗК” за № 041049800049 (далі – договір). За умовами цього договору Миколаївська міська рада (орендодавець) передала ПП “Ровшан” (орендарю) оренду земельну ділянку загальною площею 57 кв.м, у тому числі 25 кв.м. під обслуговування торгового павільйону, 32 кв.м. під літнім майданчиком, для обслуговування торгового павільйону з літнім майданчиком поблизу житлового будинку №340 по пр. Жовтневому (Богоявленський), без права оформлення свідоцтва про права власності на нерухоме майно /Корабельний район/, без права передачі її в суборенду (кадастровий номер 4810136600:07:023:0037), за нормативною грошовою оцінкою 44084 грн. 91 коп., з цільовим призначенням земельної ділянки (1.11.3 УКЦВЗД) - землі роздрібної торгівлі та комерційних послуг, строком на 3 роки (з 13.06.2009 до 13.06.2012), а орендар зобов`язався в порядку, визначеному договором, сплачувати орендодавцю за користування цією земельною ділянкою орендну плату (п.п. 1.1, 2.1-2.4, 3.1, 4.1-4.2, 5.1-5.2 договору). 
У подальшому між сторонами укладено договір від 03.07.2015 № 129-15 про зміни до договору оренди, який того ж дня зареєстрований у Миколаївській міській раді, (далі – договір про зміни від 03.07.2015), у відповідності до умов якого Миколаївська міська рада на підставі свого рішення від 18.03.2015 № 46/17 продовжила дію договору до 18.03.2016 (п. 1.2 договір про зміни від 03.07.2015).
Позивач 16.02.2016 та 09.06.2017 через Центр надання адміністративних послуг звертався до Миколаївської міської ради із заявами про укладення додаткової угоди про поновлення спірного договору оренди, і не заперечується Миколаївською міською радою.
За твердженнями Миколаївською міською радою, останньою 30.01.2025 прийнято рішення № 40/406 щодо відмови ПП “Ровшан” у продовженні договору оренди землі.
Предметом позовних вимог у вказаній справі є визнання укладеними додаткових угод до договору на підставі частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі".
Реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.
Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно частинами 2-5 цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.
Частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.
Зазначений висновок наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц. 
Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття "переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк" та "поновлення договору оренди землі", використовуючи конструкцію "поновлення договору оренди землі" як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою-п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.
Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята статті 33 Закону України "Про оренду землі").
У разі, якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (частина шоста статті 33 Закону України "Про оренду землі").
При цьому додаткова угода про поновлення договору оренди землі має бути укладена в обов`язковому порядку, а за наявності відмови чи ухилення орендодавця від її укладення після дотримання усіх перелічених вище умов - орендар може оскаржити такі дії орендодавця в судовому порядку.
Тобто виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини на певних умовах. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України “Про оренду землі”. І саме в такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення в поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як “мовчазну згоду” орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Такий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 313/350/16-ц.
У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.02.2021 у справі № 915/1003/20, у якій враховано висновки Великої Палати Верховного Суду у справах № 594/376/17-ц та № 313/350/16-ц, також акцентовано увагу на необхідності дотримання строку звернення орендаря з наміром поновити відповідний договір. 
Так, для поновлення договору оренди відповідно до положень частини 6 статті Закону України "Про оренду землі" і задоволення позову про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди, орендарю слід у відповідний строк звернутись до орендодавця з листом про намір скористатись переважним правом на поновлення з доданим до нього проектом додаткової угоди.
Частиною 2 статті 33 вказаного вище закону встановлено, що орендар повинен повідомити орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.
Тобто в цій статті передбачено, що таке звернення повинно бути вчинене у строк встановлений самим договором оренди, проте не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди.
Така конструкція вказаної статті передбачає, що у випадку відсутності домовленості між сторонами договору щодо такого строку та не закріплення останнього в договорі, цей строк визначено нормативно – не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.
Таким чином, перевагу має договірний строк, визначений та встановлений сторонами в договорі оренди землі.
Як вище вказано, строк дії договору оренди землі від 21.01.2010 № 7472, з урахуванням договору про зміни від 03.07.2015, передбачено до 18.03.2016. У той же час, згідно з п. 3.1 договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний письмово повідомити про це орендодавця не пізніше ніж за шість місяців до спливу строку цього договору. 
Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно положень статті 526 вказаного Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1).
Частиною 1 статті 651 наведеного кодексу визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Стаття 33 Закону України "Про оренду землі" у редакції, чинній на момент укладення спірного договору, щодо визначення строку повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, вказує, що сторонами у договорі має бути встановлений строк для повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатись переважним правом на поновлення договору оренди.
Із наведених положень законодавства вбачається, що коли одна із сторін за умовами договору взяла на себе певні зобов`язання, то інша сторона вправі очікувати, що такі обов`язки будуть виконані у встановлені строки. У разі ж коли така сторона порушила умови договору, зобов`язання вважається не виконаним.
Позивач вказаний у договорі строк пропустив і звернувся до відповідача із заявами про поновлення договору на новий строк 16.02.2016 та 09.06.2017, що унеможливлює, з урахуванням наведених вище правових висновків та умов договору, задоволення позову про поновлення договору оренди землі на підставі частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі", оскільки орендарем було порушено процедуру повідомлення про намір скористатись переважним правом на поновлення договору оренди.
Інші аргументи сторін не можуть слугувати підставою для задоволення позовних вимог, оскільки стосуються з`ясування обставин, вже встановлених судом. 
Ураховуючи наведене, у задоволенні позовних вимог належить відмовити.
Судові витрати, у відповідності із п.1 ч.1 ст. 129 ГПК України, покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 86, 126, 129, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову Приватного підприємства “Ровшан” відмовити повністю.
Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Коваль.